Справа № 805/2872/17-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

26 вересня 2017 р. Справа №805/2872/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Бабаш Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Донецькій області про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління МВС України в Донецькій області про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання вчинити певні дії.

Відповідно до частини 4 статті 71 КАС України, субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обовязку суд витребовує названі документи та матеріали.

Також, відповідно до частини 5 статті 11 КАС України, суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним витребувати у Головного управління МВС України в Донецькій області накази про відрядження, зокрема, ОСОБА_1 та інші письмові докази, які підтверджують участь останнього в антитерористичній операції за період з 28.07.2014 року по 13.09.2016 року, та письмові пояснення з наданням відповідних доказів щодо здійснення виплати позивачу відповідної винагороди (в разі його безпосередньої участі у проведенні антитерористичної операції).

Позивачем до суду надано клопотання про здійснення розгляду справи без його участі.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Через канцелярію суду надав клопотання щодо його участі у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке вмотивоване складністю пересування у регіоні внаслідок проведення антитерористичної операції, та обмеженням фінансування на відрядження. Таким чином, відповідач просив забезпечити його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якої доручити Приморському районному суду м. Маріуполя.

На підставі ст. 128 КАС України суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши клопотання відповідача щодо розгляду справи в режимі відеоконференції, суд вважає зазначене клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 122-1 КАС України суд за власною ініціативою або за клопотанням сторони, іншого учасника адміністративного процесу може постановити ухвалу про їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в обовязковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за сім днів до дня проведення судового засідання, в якому відбуватиметься така участь.

Згідно частини 3 статті 122-1 КАС України питання про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції вирішується судом за наявності відповідного клопотання або за власною ініціативою не пізніш як за п'ять днів до дня проведення такого судового засідання.

Частиною 5 статті 122-1 КАС України визначено, що копія ухвали про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції негайно надсилається до суду, який зобов'язаний організувати її виконання, та особі, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Проте, суд зазначає, що представником відповідача не наведено у клопотанні щодо його участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції необхідних та достатніх аргументів стосовно неможливості прибуття до суду для участі у розгляді даної справи.

Крім цього, відповідно до ст. 122-1 КАС України, ухвалення рішення про проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом, а не обовязком суду.

Враховуючи вищенаведені положення законодавства, беручи до уваги відсутність належного обґрунтування клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, та той факт, що прийняття рішення про проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом, а не обовязком, суд приходить до висновку про те, що клопотання представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 69, 71, 79, 120, 128, 133. 156, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ :

Витребувати у Головного управління МВС України в Донецькій області накази про відрядження, зокрема, ОСОБА_1 та інші письмові докази, які підтверджують участь останнього в антитерористичній операції за період з 28.07.2014 року по 13.09.2016 року та письмові пояснення з наданням відповідних доказів щодо здійснення виплати позивачу відповідної винагороди (в разі його безпосередньої участі у проведенні антитерористичної операції).

Копію ухвали для виконання направити до Головного управління МВС України в Донецькій області, розяснивши при цьому, що відповідно до ч. 3 ст. 79 Кодексу адміністративного судочинства України, письмові докази, які витребує суд, повинні бути надані безпосередньо до суду або через уповноважену особу у строк до 10.10.2017 року.

Попередити посадових осіб Головного управління МВС України в Донецькій області про наявність встановленої Законом відповідальності за невиконання рішення суду.

Відкласти розгляд справи № 805/2872/17-а до 12-30 години 10.10.2017 року.

В задоволенні клопотання Головного управління МВС України в Донецькій області про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту постановлення.

Суддя Бабаш Г.П.