Справа № 802/597/17-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/597/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дончик В.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

21 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Загороднюка А.Г. Драчук Т. О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,

Представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 23 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління поліції охорони у Вінницькій області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління поліції охорони у Вінницькій області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 23 травня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Міністерство внутрішніх справ України подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник Управління поліції охорони у Вінницькій області щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач та представник МВС України в судове засідання не з'явилися, про час, день та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_3 з 03.10.1975 по 01.07.2002 року проходив службу в органах внутрішніх справ.

Пройшовши обстеження військово-лікарської комісії 11 квітня 2003 року, ОСОБА_3 було встановлено причинний зв'язок наявного у нього захворювання з проходженням служби в органах внутрішніх справ та встановлено III групу інвалідності, що підтверджується витягом з ОСОБА_4 огляду МСЕК до довідки Сер. МСЕ - №007726, Серія 2-18 АВ, в якому причиною інвалідності зазначено захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

22.09.2016 року в результаті чергового огляду МСЕК, ОСОБА_3 встановлено II групу інвалідності безстроково, що підтверджується довідкою огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №569496 у якій зазначено, що причина інвалідності пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

У зв'язку із встановленням вищої групи інвалідності, 16.02.2017 року ОСОБА_3 звернувся до начальника Управління поліції охорони у Вінницькій області із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015 року №850. До заяви (рапорту) ним додано усі необхідні документи.

Листом від 15.03.2017 року № С-2/43/21/01-2017, за підписом начальника Управління поліції охорони у Вінницькій області, позивача проінформовано, що матеріали щодо виплати йому одноразової грошової допомоги направлені в Міністерство внутрішніх справ України 21.02.2017 року.

Листом від 30.03.2017 року № С-2/43/21/01-2017, за підписом начальника Управління поліції охорони у Вінницькій області, позивачу були повернуті матеріали щодо виплати одноразової грошової допомоги при установлені 2-ї групи інвалідності, які були надіслані до МВС України та відповідь Департаменту поліції охорони від 23.03.2017 № 1242/43/6/02-2017, у зв`язку з тим, що пройшло більше 12 років після встановлення позивачу первинної дати інвалідності, вказано, що підстави для виплати одноразової грошової допомоги відсутні.

Вважаючи зазначені дії відповідачів незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 23 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог та виходить також з наступного.

Питання виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції та компенсація заподіяння шкоди його майну врегульовано ст.23 Закону України "Про міліцію".

Так, ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ (Закон №565) визначено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію", Кабінет Міністрів України постановою №850 від 21.10.2015 року затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (Порядок №850).

Відповідно до пп. 2 п. 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності II групи.

Працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках) (п. 7 Порядку №850).

Як встановлено з матеріалів справи, позивач звернувся до начальника Управління поліції охорони у Вінницькій області із заявою (рапортом) від 15.02.2017 року з проханням провести йому виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку із встановлення другої ІІ групи інвалідності, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850, якою затвердженні Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції. При цьому, до заяви (рапорту) ним долучено усі необхідні документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку № 850.

Листом від 15.03.2017 року №С-2/43/21/01-2017 позивача проінформовано, що матеріали щодо виплати йому одноразової грошової допомоги направлені в МВС України та листом Департаменту поліції охорони Національної поліції України від 30.03.2017 року №С-2/43/01-2017 позивачу були повернуті матеріали щодо виплати йому одноразової грошової допомоги при установлені 2-ї групи інвалідності, які були надіслані до МВС України.

Пунктом 9 Порядку № 850 визначено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльністю МВС України щодо неприйняття рішення по заяві ОСОБА_3 про виплату грошової допомоги.

Щодо доводів апелянта про те, що питання призначення позивачу, як працівнику міліції охорони, одноразової грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності належить до компетанції Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України, то суд оцінює критично, оскільки пунктом 9 Порядку № 850 встановлено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

З наведеного слідує, що МВС, за результатами розгляду документів про призначення одноразової грошової допомоги, приймає рішення про призначення грошової допомоги або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в такому призначенні.

З огляду на вищезазначене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що судом першої інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 23 травня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 26 вересня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5