Справа № 802/1302/17-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 р. м. Вінниця Справа № 802/1302/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гайсинський консервний комбінат" про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДФС у Вінницькій області (далі - ГУ ДФС у Вінницькій області, позивач) з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гайсинський консервний комбінат" (далі - ТОВ "Гайсинський консервний комбінат", відповідач) про стягнення податкового боргу за рахунок коштів на банківських рахунках.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом в сумі 1 504 113, 63 грн., яка виникла внаслідок несвоєчасної сплати рентної плати за спецвикористання води та орендної плати з юридичних осіб .

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши клопотання про розгляд справи без його участі (вх.№20506 від 27.09.2017 р.). Одночасно зазначив, що позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно з частиною одинадцятою статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно частини четвертої статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Таким чином, враховуючи клопотання представника позивача та належне повідомлення відповідача, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін відповідно до частини шостої статті 128 КАС України в порядку письмового провадження. При цьому, відповідно до положень статті 41 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

ТОВ "Гайсинський консервний комбінат" перебуває на обліку у Гайсинській ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області , як платник податків з 02.10.2001 року.

Відповідно до картки обліку платника податків за ТОВ "Гайсинський консервний комбінат" рахується податковий борг по орендній платі з юридичних осіб в сумі 1530221, 83 грн., що виник внаслідок самостійно поданих податкових декларацій з плати за землю від 19.02.2015р. за 2015 рік, від 16.02.2016 р. за 2016 рік , від 09.03.2017 р., від 18.05.2017 р. за 2017 рік. Окрім того, податковим органом нараховано пеню у зв'язку із невиконання грошового зобов'язання в сумі 88 155, 88 грн.

В подальшому прийнято податкове повідомлення рішення № від 09.12.2016 р. про застосування штрафу в сумі 5 600 грн.

При цьому, як видно із матеріалів справи частина податкового боргу в сумі 133 736, 69 грн. стягнута згідно постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 27.07.2015 р. у справі №802/1857/15-а. Відтак залишок боргу складає 1 490 241, 02 грн., з яких основний платіж 1 396 485, 14 грн., штрафні санкції 5 600 грн. та пеня 88 155, 88 грн.

Окрім того, згідно картки обліку платника податків за ТОВ "Гайсинський консервний комбінат" рахується податковий борг із рентної плати за спецвикористання води в сумі 8449, 11 грн. (штрафні санкції), що виник внаслідок порушення строку сплати рентної плати, за що застосовано штрафні санкції згідно податкоих повідомлень - рішень №002841200, № від 09.12.2016 р. У зв'язку із невиконання грошового зобов'язання, податковим органом нараховано і пеню в сумі 5 423, 50 грн.

Відтак, загальна сума боргу із рентної плати за спецвикористання води становить 13872,61 грн.

Однак, визначена сума податкового зобов'язання відповідачем не сплачена, що і стало підставою для звернення з позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Обов'язок сплати податків платником передбачений підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), відповідно до якого, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Грошове зобов'язання платника податків, відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В свою чергу, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп.14.1.156 п.14.1.ст.14 ПК України ).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1. статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

З метою реалізації обов'язків платника податків законодавчі акти встановлюють строки сплати податків.

Так, пунктом 287.3 статті 287 ПК України передбачено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Окрім того, законодавець передбачив підстави нарахування податковим органом пені.

Так, відповідно до пункту 129.1.2 статті 129 ПК України пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

У разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу або заниження або завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення (п.58.1 статті 58 ПК України).

Згідно положень підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Враховуючи, що податковий борг відповідачем не сплачений, суд доходить висновку про наявність підстав для його стягнення з рахунків платника податків в сумі 1 504 113, 63 грн.

У відповідності до норм статей 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 86 КАС України).

За сукупністю наведених обставин, враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, відповідачем не спростовані, а відтак, підлягають задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов - задовольнити.

Стягнути з підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Гайсинський консервний комбінат" (вул.І. Франка, 26, м.Гайсин, Вінницька область ) податковий борг з рентної плати за спецвикористання води в сумі 13 872, 61 ( тринадцять тисяч вісімсот сімдесят дві гривні 61 копійка) з рахунків платника податків у банках.

Стягнути з підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Гайсинський консервний комбінат" (вул.І. Франка, 26, м.Гайсин, Вінницька область ) податковий борг з орендної плати з юридичних осіб в сумі 1 490 241, 02 ( один мільйон чотириста дев'яносто тисяч двісті сорок одна гривня 02 копійки) з рахунків платника податків у банках.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна