Справа № 813/2834/17
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 року справа № 813/2834/17

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Булавко О.З.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 в особі законного представника - батька ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі законного представника - батька ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Управління Державної міграційної служби України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення від 17.02.2017 року щодо скасування рішення про оформлення громадянства за територіальним походженням.

Підставою позовних вимог є те, що посвідка на постійне місце проживання була подана до органів міграційної служби не як документ на підставі якого позивачем набувається громадянство України, а виключно для ідентифікації суб'єкта подання - законного представника малолітнього ОСОБА_1 - його батька ОСОБА_2. Громадянство позивачем набуто не за народженням, а за територіальним походженням, і територіальному органу міграційної служби було подано усі необхідні документи, якими підтверджується наявність підстави набуття громадянства. Посвідка батька абсолютно ніяким чином не впливає на можливість чи неможливість набуття позивачем громадянства України за територіальним походженням. Окрім того, зазначає позивач, відомості про фальшивість посвідки є абсолютно надуманими та голослівними. Фальшивість або недостовірність документа повинна бути підтверджена рішенням або вироком суду, які набрали законної сили. Жодного доказу фальшивості документа відповідачем у справі не представлено.

Відповідач у запереченні на позов вважає, що Фастівським РВ УДМС України у Київській області 17.02.2017 року було підготовлено подання про скасування рішення оформлення набуття громадянства України на підставі ст.21 Закону України «Про громадянство», а тому було прийнято рішення скасувати оформлення набуття дитиною громадянства України за територіальним походженням у зв'язку з тим, що громадянин Сирії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, подав свідомо неправдиві відомості, а саме фальшивий документ (посвідку на постійне місце проживання). Просить розгляд справи здійснювати без його участі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд даючи правову оцінку спірним правовідносинам виходив з наступного.

Згідно з довідки Управління Державної міграційної служби України у Київській області про реєстрацію особи громадянином України від 21.12.2015 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець м.Львів, 21.12.2015 року набув громадянство України на підставі ч.3 ст.8 Закону України «Про громадянство України».

Рішенням Управління Державної міграційної служби України у Київській області від 17.02.2017 року скасовано рішення від 21.12.2015 року про оформлення набуття дитиною громадянства України за територіальним походженням у зв'язку з тим, що гр.ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, подав свідомо неправдиві відомості, а саме фальшивий документ (посвідку на постійне проживання в Україні).

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Як передбачено ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначається Законом України «Про громадянство України» від 18.2001 року за №2235-III, з наступними змінами та доповненнями.

Відповідно до ст.6 даного Закону, громадянство України набувається: 1) за народженням;

2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров'я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім'ю або передачі на виховання в сім'ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв'язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Згідно з ч.3 ст.8 цього ж Закону, дитина, яка народилася на території України після 24 серпня 1991 року і не набула за народженням громадянство України та є особою без громадянства або іноземцем, щодо якого подано зобов'язання припинити іноземне громадянство, реєструється громадянином України за клопотанням одного з її законних представників.

Як передбачено п.43 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03. 2001 року за №215 (в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 року N 588/2006), для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням дитиною, яка народилася на території України після 24 серпня 1991 року і не набула за народженням громадянство України та є особою без громадянства або іноземцем (частина третя статті 8 Закону), один із батьків дитини або інший законний представник подає документи, передбачені підпунктами "а" - "г" пункту 39 цього Порядку, а також копію свідоцтва про народження дитини.

Пунктом 39 цього Порядку встановлено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням дитиною, один із батьків якої народився до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент його народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і яка є особою без громадянства або іноземцем (частина друга статті 8 Закону), один із батьків дитини або опікун чи піклувальник подає такі документи:

а) заяву про оформлення набуття дитиною громадянства України за територіальним походженням; б) дві фотокартки (розміром 35 х 45 мм) дитини; в) заяву дитини віком від 14 до 18 років про згоду щодо набуття громадянства України; г) один із таких документів:

- декларацію про відсутність у дитини іноземного громадянства - для дітей, які є особами без громадянства;

- зобов'язання припинити іноземне громадянство - для дітей, які є іноземцями. Для дітей-іноземців, які є громадянами (підданими) кількох держав, - зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов'язання припинити іноземне громадянство не вимагається для дітей, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є діти, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

- декларацію про відмову дитини, якій надано в Україні статус біженця чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання дитині статусу біженця в Україні чи притулку в Україні, - для дітей-іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні;

- заяву про зміну громадянства - для дітей-іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що разом з іншими передбаченими законодавством документами батьком позивача ОСОБА_2 було подано територіального органу міграційної служби Тимчасову посвідку на проживання серії НОМЕР_1, видану 29.11.2007 року ВГІРФО УМВС. Термін дії посвідки - безстроково.

В матеріалах справи наявний лист Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України від 15.02.2017 року за №8.1/980-17 з якого вбачається, що згідно відповіді Управління ДМС у Херсонській області ОСОБА_2 посвідки із вказаними реквізитами не отримував, за обліками зазначеного підрозділу ДМС не значиться.

Відповідно до вимог ст.21 Закону України «Про громадянство України», рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

В той же час, судом встановлено, що позивач набув громадянство України за територіальним походженням на підставі поданих документів, які передбачені підпунктами "а" - "г" пункту 39 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

При цьому, серед переліку необхідних для отримання громадянства України документів, передбачених вищенаведеними пунктами Порядку, відсутній такий документ як тимчасова посвідка на проживання. Така посвідка подавалась батьком позивача для підтвердження законності його перебування на території України.

А тому, суд вважає, що твердження відповідача про те що позивач набув громадянство України шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вичерпний перелік таких документів передбачений підпунктами "а" - "г" пункту 39 Порядку.

Однак, доказів на підтвердження подання неправдивих відомостей або фальшивості документів, зазначених у вищенаведених підпунктах Порядку, відповідачем не надано.

Як передбачено ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В матеріалах справи наявна постанова Львівського окружного адміністративного суду від 03.03.2017 року у справі №813/4132/16, якою встановлено обставини добросовісного використання батьком позивача Тимчасової посвідки на проживання серії НОМЕР_1, виданої 29.11.2007 року, а також обставини того, що дана особа була впевнена в автентичності та дійсності згаданого документа.

Дані обставини спростовують твердження відповідача про те, що особою було свідомо подано неправдиві відомості або фальшивий документ для оформлення позивачем громадянства України.

У відповідності до вимог п.3 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що рішення відповідача від 17.02.2017 року щодо скасування рішення про оформлення громадянства позивача за територіальним походженням не відповідає критерію обґрунтованості, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому адміністративний позов належить задовольнити.

Щодо судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.94 КАС України, то такі належить присудити на корить позивача.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України у Київській області від 17.02.2017 року щодо скасування рішення про оформлення громадянства України ОСОБА_1 за територіальним походженням.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України у Київській області (), що знаходиться за адресою м.Київ, вул.Петропавлівська, 11, на користь ОСОБА_1 в особі законного представника батька ОСОБА_2, що проживає за адресою АДРЕСА_1, 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

4. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

5. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 28 вересня 2017 року.

Суддя В.Я.Мартинюк