Справа № 320/5976/17
Суддя: Урупа І. В.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 25.09.2017
Справа №320/5976/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Урупа І.В., розглянувши у скороченому провадженні в м. Мелітополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відмову відповідача у перерахунку йому пенсії до прожиткового мінімуму протиправною та зобов'язати Мелітопольське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахувати пенсію за віком, виходячи зі встановленого прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність починаючи з 01.01.2017 та при кожній зміні прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, посилаючись на те, що він перебуває на обліку в Мелітопольському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 22 листопада 2015 року та отримує пенсію призначену відповідно до ЗУ "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" № 1058 від 09.07.2003. Відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2017 рік з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність встановлений в розмірі 1247 гривень. Виходячи із розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 01.05.2017 повинен бути проведений перерахунок мінімального розміру пенсії непрацюючим пенсіонерам відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а саме 1312 грн., а тому він звернувся до Мелітопольського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Однак, 21.07.2017 він отримав відповідь № 114/К - 7, відповідно до якої йому було відмовлено у перерахунку пенсії та зазначено, що його пенсія розрахована та призначена згідно вимог законодавства України, порушень під час обчислення та перерахунків пенсії не виявлено. Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Вважає, що вказана вище відмова незаконна та не відповідає вимогам чинного законодавства та явно порушує мої права як громадянина

Ухвалою судді від 23 серпня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії за період з 01.01.2017 по 21.02.2017 залишено без розгляду. Відкрито скорочене провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії за період з 21.02.2017.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Представник відповідача направив до суду письмові заперечення, в яких заперечував проти задоволення позову, мотивуючи тим, що позивач отримуєте пенсію за віком з 22.11.2015 згідно із Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі-Закон №1058). Статтею 27 цього Закону визначено, що основний розмір пенсії за віком залежить від страхового стажу та заробітної плати, з якої сплачено страхові внески до Пенсійного фонду України. Для кожного пенсіонера визначається індивідуальний коефіцієнт страхового стажу (в залежності від кількості відпрацьованих місяців) та коефіцієнт заробітку, якій обчислюється шляхом ділення фактичної заробітної плати застрахованої особи на величину середньої заробітної плати в Україні за відповідний період. Згідно частини 1 статті 26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. Відповідно до частини 1 статті 28 Закону № 1058 мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом (мінімальна пенсія). Згідно частини 2 статті 28 Закону № 1058 за наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком. Статтею 7 Закону України від 21.12.2016 № 1801-VIII «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлений на 2017 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність (мінімальна пенсія) у розмірі: з 1 січня 2017 року - 1247 грн.; з 1 травня 2017 року 1312 грн.; з 1 грудня 2017 року 1373 грн. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 265 установлено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), крім інвалідів, не досягає 949 гривень, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру. Тобто, законодавством передбачено надання щомісячної державної адресної допомоги саме в розмірі, що не вистачає до визначеної суми 949 грн., а не до прожиткового мінімуму, для осіб які втратили працездатність (мінімальної пенсії), який станом на 01.07.2017 року складає 1312 грн. Таким чином, Мелітопольське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не вбачає в своїх діях протиправності та неправомірності, так як діяло винятково на підставі діючого законодавства.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підставах.

Частиною 1 ст. 2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з вимог ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до вимог ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

З копії трудової книжки вбачається, що ОСОБА_1 з 26.11.2016 працював двірником КП «Житломасив» по 25.01.2016 року (звільнений за власним бажанням) та на даний час не працює.

Як встановлено судом, позивач перебуває на обліку в Мелітопольському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 22.11.2015 та отримує пенсію за віком згідно із Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

11.07.2017 позивач звернувся з заявою до відповідача, в якій просив перерахувати пенсію у звязку з підвищенням прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність та листом від 21.07.2017 № 114/к-7 відповідач повідомив позивача про те, що пенсію розраховано вірно у відповідності до вимог чинного законодавства та з урахуванням того, що постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 265 установлено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), крім інвалідів, не досягає 949 гривень, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру. Тобто, законодавством передбачено надання щомісячної державної адресної допомоги саме в розмірі, що не вистачає до визначеної суми 949 грн., а не до прожиткового мінімуму, для осіб які втратили працездатність (мінімальної пенсії), який станом на 01.07.2017 складає 1312 грн. (а.с.6).

Між тим, зменшення розміру пенсії є протиправним, оскільки звуження обсягу та змісту конституційних прав є неприпустимим, а тому позовні вимог підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з ч. 1 ст.28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом (ч. 3 ст. 28 Закону № 1058-IV).

Згідно з ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 № 2017-III до числа основних державних соціальних гарантій включаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; розміри державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат. Основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковим мінімумом є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Згідно з Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 1 січня 2017 року встановлений в розмірі 1247 гривень.

Абзацом другим частини 3 ст. 42 Закону № 1058-IV, в редакції чинній на час звернення щодо перерахунку пенсії, з 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, повязану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, повязану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Таким чином, на підставі системного аналізу вказаних законодавчих положень, суд приходить до висновку, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, а перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивачу виплачується в порядку та у розмірі, відповідно до Закону № 1058-IV з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» та станом на 01.01.2017 розмір пенсії позивача становить 949 грн. (682,76 грн. - розмір пенсії за віком; 266,24 грн. - щомісячна державна адресна допомога до 949 грн.), що менше розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік».

При цьому, судом не беруться до уваги посилання представника відповідача на п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян», яким встановлено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, крім осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 1074 гривень, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

В той же час, застосування до спірних правовідносин приписів постанови № 265, суд вважає безпідставним, оскільки згідно з положеннями ст. 8 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, тоді як п .2 Постанови № 265 суперечить ст. 46 Конституції України, нормам Законів України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», «;Про прожитковий мінімум», «;Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Водночас, застосування положень Постанови № 265 у 2016 році, не може позбавляти особу її конституційного права на належний рівень життя, який не може бути нижчим від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визначено, що оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Окрім того, Конституційний суд України у рішенні від 25.01.2012 №3-рп/2012 вказав, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Підсумовуючи вказане, суд вважає, що відповідач неправомірно відмовив ОСОБА_1 в перерахунку пенсії та не врахував вимог законодавства, згідно з якими мінімальний розмір пенсії встановлюється із прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що вірно було встановлено судом першої інстанції.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Петриченко проти України» (Заява №2586/07) від 12 липня 2016 року визнав порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв'язку з тим, що у цій справі національні суди не розглянули доводи заявника з прямим посиланням на статтю 46 Конституції України про те, що розмір його пенсії був нижчим від встановленого у відповідний час прожиткового мінімуму. Аналогічних висновків Європейський суд з прав людини дійшов у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine) та у справі «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine) (заява № 5231/04, від 7 жовтня 2010 року).

Аналізуючи зібрані у справі матеріали і докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, та вважає необхідним визнати відмову Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у перерахунку ОСОБА_1 пенсії до прожиткового мінімуму протиправною та зобовязати Мелітопольське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до розміру прожиткового мінімуму на одну особу на місяць для осіб, які втратили працездатність, та провести відповідні виплати, починаючи з 21 лютого 2017 року, з урахуванням раніше сплачених сум.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,18,71,99,100,161-163 КАС України, ч.1 ст.46 Конституції України, ст.ст.14,15,55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати відмову Мелітопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у перерахунку ОСОБА_1 пенсії до прожиткового мінімуму протиправною.

Зобовязати Мелітопольське обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до розміру прожиткового мінімуму на одну особу на місяць для осіб, які втратили працездатність, та провести відповідні виплати, починаючи з 21 лютого 2017 року, з урахуванням раніше сплачених сум.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: