Справа № 522/13151/17
Суддя: Загороднюк В. І.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/522/1726/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якому просить зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вчинити дії щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1, починаючи з моменту її призначення 19 липня 2012 року, виходячи з основного розміру пенсії 77% грошового забезпечення та з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, індексації грошового забезпечення в загальному розмірі 9993,60 грн., грошової допомоги для оздоровлення в загальному розмірі 8627,00 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в загальному розмірі 8172,00 грн. та грошових премій відповідно статтям Дисциплінарного статуту ЗСУ в загальному розмірі 4313,50 грн.

При цьому посилається на те, що відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» йому з 19.07.2012 року призначено пенсію за вислугу років з основним розміром 77% грошового забезпечення та виплачується в розмірі 3312,39 гривень.

При обчисленні пенсії враховано грошове забезпечення у такому складі: посадовий оклад 1300 гривень, оклад за військове звання 135 гривень, процентна надбавка за вислугу років 40% 574 гривень, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням (надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 10%, надбавка за виконання особливо важливих завдань 50%, премія 90%) 2292,80 гривень. Загалом сума грошового забезпечення для обчислення пенсії складає 4301,90 гривень.

05.04.2017 року ним було подано відповідачу заяву про перерахунок пенсії та додаткові документи, які надають право на перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії, проте 13.04.2017 року відповідач відмовив йому в проведенні перерахунку.

Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи без його участі та просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмові заперечення на позов в яких також просив розглянути справу за його відсутністю.

Суд вивчивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні до них правовідносини вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та з 19 липня 2012 року, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-XII), отримує пенсію за вислугу років.

21 березня 2017 року позивач, посилаючись на норми ст. 63 Закону № 2262-XII, п. 23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 № 3-1 (далі - Порядок № 3-1), подавши додаткові документи, звернувся з вимогою до відповідача про перерахунок раніше призначеної пенсії, з включенням до складу грошового забезпечення з якого обчислюється пенсія, відповідних сум індексації грошового забезпечення в загальному розмірі 9993,60 грн., грошової допомоги для оздоровлення в загальному розмірі 8627,00 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в загальному розмірі 8172,00 грн. та грошових премій відповідно статтям Дисциплінарного статуту ЗСУ в загальному розмірі 4313,50 грн.

Однак, йому повідомленням від 13 квітня 2017 року за вих. № 430/К-11 відповідачем було відмовлено у задоволенні його заяви.

З наданої позивачем довідки вбачається, що за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням ним фактично отримані у складі грошового забезпечення наступні суми, які не були враховані на момент призначення пенсії, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення та дають право на подальше підвищення пенсії: індексація грошового забезпечення в загальному розмірі 9993,60 гривень, грошова допомога для оздоровлення в загальному розмірі 8627,00 гривень, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань в загальному розмірі 8172,00 гривень та грошові премії відповідно статтям Дисциплінарного статуту ЗСУ в загальному розмірі 4313,50 гривень. Дані виплати не були включенні до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.

Відмовляючи в задоволенні заяви відповідач виходив з того, що види виплат, які позивач просить врахувати для перерахунку його пенсії, не входять до складу грошового забезпечення при обчисленні пенсії.

Частиною 3 ст. 43 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII).

За ст. 1-2 Закону № 2011-XII у зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частинами 1, 2, 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 10-1 Закону № 2011-ХІІ гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей», пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Відповідно до п. 1, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі постанова № 1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії), одноразових додаткових видів грошового забезпечення, й упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів (щомісячних та одноразових) грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (додаток № 25 до постанови № 1294).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги при звільненні визначені п. 5, 6 постанови № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 року за № 638/15329; далі Інструкція).

Так, відповідно до п.п. 30.1, 30.3 п. 30 розділу ХХХ Інструкції особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, один раз на рік надається грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Згідно п.п. 33.1, 33.3 п. 33 розділу ХХХIII Інструкції особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять службу за контрактом, для вирішення соціально-побутових питань один раз на рік надається матеріальна допомога в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Розмір матеріальної допомоги установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. До місячного грошового забезпечення, з якого визначається матеріальна допомога, включаються посадові оклади, оклади за військовими званнями та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Отже, зазначені види виплат є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до ч. ст. 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до преамбули Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Частиною першою статті першої Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до частини 1 статті 2 України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Таким чином, індексація грошових доходів населення, стосовно зазначеного спору, фактично є підвищенням доходу оплати праці (грошового забезпечення) пропорційно росту цін.

Відповідно до абзацу 7 пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного соціального внеску», платниками єдиного внеску є підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, допомогу у зв'язку з вагітністю та пологами, допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства для таких осіб, зокрема як: військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного соціального внеску», єдиний внесок нараховується для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами; допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства.

Таким чином, зазначені допомоги, премії та індексація є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, та з яких було сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Системний аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та грошові премії відповідно статтям Дисциплінарного статуту ЗСУ, з яких сплачено страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Правову позицію з антологічним висновком висловив Верховний Суд України у постанові від 10 березня 2015 року по справі № 21-70а15.

Таким чином, суд вважає дії відповідача щодо не підвищення раніше призначеної пенсії позивачу та не виплату йому зміненого розміру пенсії,в тому числі й за минулий час, протиправними.

Крім того, судом встановлено, що позивачу з 19 липня 2012 року призначено пенсію за вислугу років з основним розміром 77% грошового забезпечення.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому, пунктом 23 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" № 1166-VII, який набрав чинності з 1 травня 2014 року, цифри "80" замінено цифрами "70".

Однак, суд вважає, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом № 1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 10 грудня 2013 року по справах № 21-420а13 та № 21-348а13, від 17 грудня 2013 року по справі № 21-445а13.

Частина 2 статті 63 Закону № 2262-XII визначає, що якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону.

Згідно частини 3 статті 51 Закону № 2262-XII, перерахунок пенсій у звязку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у звязку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Частина 7 статті 9 КАС України визначає, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що, в даному випадку, вимоги частини 3 статті 51 Закону № 2262-XII щодо проведення перерахунку пенсії з дати виникнення права на нього без обмеження строком мають бути застосовані і до правовідносин щодо обчислення пенсій військовослужбовцям, визначених частиною 3 статті 43 Закону № 2262-XII.

Враховуючи, що позивач перебуває на обліку у відповідача з 19 липня 2012 року, то за таких обставин суд вважає, що позивач має право на подальше підвищення раніше призначеної пенсії та на виплату йому зміненого розміру пенсії з моменту її призначення, тобто з 19 липня 2012 року, виходячи з основного розміру пенсії 77% грошового забезпечення та з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, індексації грошового забезпечення в загальному розмірі 9993,60 грн., грошової допомоги для оздоровлення в загальному розмірі 8627,00 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в загальному розмірі 8172,00 грн. та грошових премій відповідно статтям Дисциплінарного статуту ЗСУ в загальному розмірі 4313,50 грн.

Виходячи з положень п. 23Порядку № 3-1 суд не може погодитись з позицію відповідача щодо відсутності у нього компетенції на визначення розміру грошового забезпечення для обчислення пенсії, так як перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії після подачі пенсіонерами органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Обґрунтованість позовних вимог, також, підтверджується обовязковою для застосування, згідно статті 244-2 КАС України, правовою позицією Верховного Суду України, що викладеною в постановах від 10 березня 2015 року по справі №21-70а15, від 10 грудня 2013 року по справах № 21-420а13 та № 21-348а13, від 17 грудня 2013 року по справі № 21-445а13.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на рішення Конституційного Суду України від 13 травня 2015 року № 4-рп/2015, так як цим рішенням врегульоване питання щодо перерахунку пенсій у зв'язку з введенням після її призначення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а позивач звернувся з вимогою відносно включення до складу грошового забезпеченнявидів виплат отриманих позивачем до призначення пенсії.

Виходячи з принципу верховенства права, положень ст. ст. 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом, слід дійти висновку про пріоритетність права особи на судовий захист своїх прав, свобод та інтересів, у тому числі шляхом оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єктів владних повноважень у сфері публічно правових відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Виходячи з ч.1. ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно частини 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Натомість, відповідачем не надано суду жодного доказу щодо не сплати страхових внесків з індексації грошового забезпечення в загальному розмірі 9993,60 грн., грошової допомоги для оздоровлення в загальному розмірі 8627,00 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в загальному розмірі 8172,00 грн. та грошових премій відповідно статтям Дисциплінарного статуту ЗСУ в загальному розмірі 4313,50 грн., які позивач отримав за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України (згідно із Законом №1774-VIII від 06.12.2016р.)

Згідно з постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015р. №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011р. «Про судовий збір», якщо відповідач звільнений від сплати судового зору, то й відповідно судовий збір з нього не стягується.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 7-9, 11, 71, 158, 160, 162, 163, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вчинити дії щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1, починаючи з моменту її призначення 19 липня 2012 року, виходячи з основного розміру пенсії 77% грошового забезпечення та з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, індексації грошового забезпечення в загальному розмірі 9993,60 грн., грошової допомоги для оздоровлення в загальному розмірі 8627,00 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в загальному розмірі 8172,00 грн. та грошових премій відповідно статтям Дисциплінарного статуту ЗСУ в загальному розмірі 4313,50 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови суду.

Суддя В.І.Загороднюк

19.09.2017