Справа № 554/6211/17
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 20.09.2017 Справа № 554/6211/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року

Октябрський районний суд м. Полтави:

головуючого судді Микитенка В.М.,

з участю: секретаря Різник А.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції м. Полтави ОСОБА_3, третя особа: Департамент патрульної поліції Нацполіції України про скасування постанови серії БР №018543 від 29.07.2017 року про накладення адміністративного стягнення в сумі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП ,

ВСТАНОВИВ:

08.08.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції м. Полтави ОСОБА_3 (прізвище уточнене в суді) про скасування постанови серії БР №018543 від 29.07.2017 року про накладення адміністративного стягнення в сумі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що Правил дорожнього руху не порушував. 29.07.2017 року у нічний час він дійсно на своєму автомобілі НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Сако в м. Полтава на середній швидкості проїхав світлофор перед перехрестям з вулицею Низовою на останній зелений миготливий сигнал світлофора, однак не зміг зупинити автомобіль у встановленому місці через мокре покриття дороги без застосування екстреного гальмування, тому з дотриманням заходів безпеки продовжив рух. Через кілька хвилин його наздогнали та зупинили працівники патрульної поліції і склали оскаржувану постанову.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав з підстав у ньому зазначених та просив його задовольнити.

Відповідач та представник третьої особи заперечили проти позову за безпідставністю.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до постанови серії БР №018543 від 29.07.2017 року, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. по ч.2 ст.122 КУпАП за те, що він, 29.07.2016 року о 21.29 годині, керуючи автомобілем НОМЕР_1 у м. Полтаві по вулиці Сако здійснив проїзд перехрестя з вулицею Низова на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3. ПДР (а.с.7, 19).

Суд зазначає, що вказана постанова містить рік вчинення правопорушення 2016, що суперечить іншим зібраним матеріалам та свідчить про те, що час вчинення правопорушення належно не встановлений.

Крім того, у постанові не конкретизовано на який саме заборонений сигнал світлофора проїхав позивач та який саме підпункт пункту 8.7.3 ПДР він порушив, тоді як зясування цієї обставини має значення для правильної оцінки його дій в даній дорожній обстановці.

Виходячи з вимог ч.2 ст.71 КАС України: «У адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову».

При вирішенні спору суд також виходить із загальних засад недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь (ч.2 ст.62 Конституції України).

З огляду на те, що позивачем оскаржується рішення відповідача, має бути перевірено, в тому числі, чи прийнято воно обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Під час судового розгляду установлено, що цих вимог відповідач не дотримався, тому протиправно притягнув позивача до адміністративної відповідальності.

Так, відповідач надав суду відеозапис, здійснений з великої відстані, проїзду на швидкості у нічний час невідомим автомобілем вулицею Сако м. Полтави через перехрестя після загоряння жовтого сигналу світлофора.

Ці самі відомості підтвердили суду, як відповідач ОСОБА_3, так і допитаний судом свідок ОСОБА_4, - працівники патрульної поліції м. Полтави.

Однак указаний відеозапис, а відтак і зазначені свідчення не відповідають засадам належності, допустимості, а також достатності доказів, оскільки фіксація можливого правопорушення проводилась зі значної відстані у нічний час, тому неможливо визначити марку, державний номер, колір, інші відомості щодо автомобіля, який перетнув перехрестя та однозначно ідентифікувати його з транспортним засобом позивача. При цьому переслідування позивача здійснювалось не безпосередньо, а із втратою його на певний час із поля зору.

Водночас, з урахуванням швидкості руху автомобіля, що перетинав указане перехрестя, мокрого покриття дороги та увімкнення жовтого сигналу світлофора у момент, коли вказаний автомобіль порівнювався зі світлофором, порушення його водієм Правил дорожнього руху України беззаперечно не встановлено.

Зокрема, пункт 16.8 Правил дорожнього руху України зобовязує водія, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Крім того, згідно з п.8.11 Правил дорожнього руху України, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п.8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатись далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи, що суду не представлено беззаперечних доказів на який саме сигнал світлофора позивач проїхав світлофор перед перехрестям, що також не вказано і в оскаржуваній постанові, однак з урахуванням пояснень позивача, швидкості його руху та того, що він опинився на перехресті на жовтий сигнал світлофора в умовах мокрого покриття дороги, тому вочевидь не мав можливості зупинити свій транспортний засіб в установленому місці, отже, з дотриманням заходів безпеки, продовжив рух перехрестям, у звязку з чим сигнали світлофору на виїзді не мають для нього правового значення.

Відповідачем указані обставини не спростовані та не доведено належними засобами доказування (ч.4 ст.70 КАС України) наявності у позивача технічної можливості, не вдаючись до екстреного гальмування, з урахуванням швидкості руху, реакції водія, маси та особливостей автомобіля, покриття дороги, безпечно зупинити автомобіль в установленому місці перед перехрестям, у даній дорожній обстановці. Його припущення є неприпустимими і не можуть обґрунтовувати ставлення у провину позивача вчинення правопорушення.

Керуючись ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову серії БР №018543 від 29.07.2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави.

Суддя В.М. Микитенко