Справа № 810/3731/16
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3731/16 Головуючий у 1-й інстанції: Виноградова О.І. Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 року м.Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.

за участю секретаря Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві (без фіксування технічними засобами) апеляційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стор Фуд Дистриб"юшн» до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стор Фуд Дистриб"юшн» (далі - Позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (далі - Відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення від 4 листопада 2016 року №.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2017 року адміністративним позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Відповідно до ч.6 ст.12 КАС України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не визнана обов'язковою, колегія суддів відповідно до ч.4 ст.196 КАС України вважає можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно з ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 05.10.2016 року №997 та направлення від 05.10.2016 року №424 посадовими особами контролюючого органу проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Стор Фуд Дистриб"юшн».

За результатами перевірки 21 жовтня 2016 року складено акт №916/10-02-14-03/36405099/75 «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Стор Фуд Дистриб"юшн» (код за ) з питань нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Девкаліон Груп» (код за ) за період з 01.03.2015 року по 31.03.2015 року, по взаємовідносинах з ТОВ «Агро Спектр» (код за ) за період роботи з 01.04.2015 року по 30.04.2015 року та по взаємовідносинах з ТОВ «Київсоцбудінвест» (код за ) за період з 01.11.2015 року по 31.12.2015 року».

Контролюючим органом зафіксовано порушення Позивачем норм діючого законодавства, а саме: п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, на час виникнення спірних правовідносин, далі - Кодекс), ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відсутність об'єкту оподаткування, неправомірність формування податкового кредиту ТОВ «Стор Фуд Дистриб"юшн» по операціях з придбання товарів у ТОВ «Девкаліон Груп» за березень 2015 року та ТОВ «Агро Спектр» за квітень 2015 року, встановлено його завищення в загальній сумі 771 307, 00 грн, в тому числі: за березень 2015 року у сумі - 407 218, 00 грн, квітень 2015 року - 364 089, 00 грн.

На підставі акту перевірки від 21 жовтня 2016 року №916/10-02-14-03/36405099/75 податковим органом 04.11.2016 року прийнято податкове повідомлення-рішення, за яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 1 156 960, 50 грн, з яких: за основним платежем - 771 307, 00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 385 653, 00 грн.

Пунктом 185.1 статті 185 Кодексу визначено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 Кодексу база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв'язку).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

Порядок формування податкового кредиту, підстави його виникнення та порядок визначення сум податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України, встановлено статтею 198 Кодексу.

За приписами пункту 198.1 статті 198 Кодексу право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Кодексу датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктами 200.1 та 201.2 статті 200 Кодексу передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Положеннями пункту 200.4 статті 200 Кодексу передбачено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

З наведених правових норм випливає, що право платника податку на податковий кредит пов'язано з виникненням визначеної законом події та наявністю належним чином оформленого документа, який засвідчує суму сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість по дійсній операції, пов'язаній з господарською діяльністю платника податку.

У свою чергу, формування податкового кредиту дає право на відшкодування сплаченого до бюджету податку на додану вартість. Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена підпунктом 1.2 пункту 1, підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 року за №168/704, відповідно до якого первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансові звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон №996-XIV).

Статтею 1 Закону №996-XIV визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Вищенаведена правова норма дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства (ст.1 Закону №996-ХIV).

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають; відображенню; в бухгалтерському обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина 2 статті 9 Закону №996-ХIV).

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Кодексу для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Так, з матеріалів справи вбачається, 06 березня 2015 року між ТОВ «Девкаліон Груп» (Продавець) та Позивачем (Покупець укладено договір купівлі-продажу товарів №0603/15 (далі - договір №0603/15) за умовами якого, Продавець зобов'язувався передати Покупцю у власність товар відповідно до специфікації, що є невід'ємною частиною договору, а покупець зобов'язувався прийняти та оплатити товар.

Відповідно до п.1.2 договір №0603/15 постачання товару здійснюється на умовах DDP (склад Покупця) згідно ІНКОТЕРМС 2010. Покупець набуває право власності на майно і несе пов'язаний з цим ризик (загибелі, псування майна і т.д.) з моменту передачі товару Покупцю.

Позивачем на підтвердження реальності господарських операцій за договором №0603/15 надано такі документи: специфікації; видаткові накладні;товарно-транспортна накладна; податкова накладна від 11 березня 2015 року №77 на суму 2 443 309 грн 92 коп., в тому числі ПДВ - 407 218 грн 32 коп.

Разом з тим, на дату укладення та виконання договору №0603/15 у розпорядженні Позивача були документи на підтвердження державної реєстрації ТОВ «Девкаліон Груп» (), зокрема, копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, згідно з яким названий контрагент зареєстрований, як юридична особа, а його керівником з 6 серпня 2014 р. є Піддубний Р.В..

Також, оплата за поставлений ТОВ «Девкаліон Груп» товар здійснена Позивачем в повному обсязі, що підтверджується банківською випискою.

Крім того, у подальшому поставлений ТОВ «Девкаліон Груп» товар Позивачем реалізовано його контрагентам, що підтверджується копіями таких документів: договорів; банківських виписок; специфікацій; видаткових накладних; товарно-транспортних накладних.

Наведене свідчить про реальність виконання умов договору №0603/15, укладеного між ТОВ «Девкаліон Груп» та Позивачем.

03 квітня 2015 року між ТОВ «Агро Спектр» (Продавець) та Позивачем (Покупець) укладено договір купівлі-продажу товарів №0304/15 (далі - договір №0304/15) за умовами якого, Продавець продавав, а Покупець зобов'язувався купити наступну продукцію: продукти харчування, в кількості, асортименті у відповідності до видаткових накладних.

Згідно з п.1.2 договору №0304/15 якість і комплектність продукції, що передається, повинні відповідати: стандартам якості передбаченими нормами чинного законодавства України.

На підтвердження реальності виконання умов договору №0304/15 Позивачем надано: видаткову накладну; товарно-транспортну накладну; податкову накладну від 6 квітня 2015 року № 55 на суму 2 184 536 грн 16 коп., в тому числі ПДВ - 364 089 грн 16 коп..

У розпорядженні Позивача були документи, що підтверджують державну реєстрацію ТОВ «Агро Спектр» (), зокрема, копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, згідно з яким названий контрагент зареєстрований, як юридична особа, а його керівником з 13 березня 2015 року.

Крім того, оплата за поставлений ТОВ «Агро Спектр» товар здійснена Позивачем в повному обсязі, що підтверджується копією договору про відступлення права вимоги № 0505/15 та банківською випискою.

До того ж у подальшому, поставлений ТОВ «Агро Спектр» товар Позивачем реалізовано його контрагентам, що підтверджується копіями: договорів; банківських виписок; специфікацій; видаткових накладних; товарно-транспортних накладних.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, договір №0304/15 між Позивачем та цим контрагентом укладено з метою здійснення господарської діяльності; господарські операції мають реальний характер та призвело до зміни його майнового стану.

Також, 21.06.2011 року між ТОВ «Рабен Україна» (Виконавець) та Позивачем (Замовник) укладено договір №К132/2011-01 транспортно-експедиційного обслуговування (далі - договір №К132/2011-01) .

Відповідно до п.1.1 договору №К132/2011-01 Виконавець зобов'язується за плат, на користь та за рахунок Замовника надавати та організовувати транспортно-експедиційні послуги та надавати додаткові послуги, пов'язані з перевезенням вантажів по території України, а Замовник зобов'язується здійснити оплату за вказані послуги.

На підтвердження наявності приміщень Позивачем надано: договір оренди нежитлових приміщень №016/06-13-А-ПР, укладеного 26 червня 2013 року з ТОВ «Будівельно-виробнича компанія «Будреммонтаж 2006»; договір суборенди нерухомості №279, укладеного 1 травня 2014 року з ТОВ «Траймакс Інвест»; акт приймання-передачі до договору №279.

Крім того, на підтвердження наявності фізичних можливостей виконати спірні операції Позивачем надано штатний розпис станом на 6 березня 2015 року, з якого вбачається, що на підприємстві 36 штатних одиниць.

На підтвердження отримання ТОВ «Девкаліон Груп» та ТОВ «Агро Спектр» поставленого Позивачу товару, надано копії договорів поставки товару від 25 лютого 2015 року №2502/15 та від 31 березня 2015 року №3103/15.

Таким чином, Позивачем включено до складу податкового кредиту у березні-квітні 2015 року суми ПДВ на підставі належним чином оформлених первинних документів.

Слід зазначити, що Позивач і його контрагенти на час здійснення спірних господарських операцій були зареєстровані як юридичні особи у відповідності до чинного законодавства та були платниками податку на додану вартість, що не заперечується Відповідачем.

Відповідачем не наведено факти та обставини, які б безспірно підтверджували недобросовісність саме Позивача, як платника податків та/або свідчили про його обізнаність щодо порушення його контрагентами чинного законодавства.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Булвес» АД проти Болгарії» (заява №3991/03) у своєму рішенні від 22.01.2009 року зазначив: « 71. Враховуючи своєчасне і повне виконання компанією-заявником своїх обов'язків із декларування ПДВ, неможливості з її сторони забезпечити дотримання постачальником його обов'язків щодо декларування ПДВ і той факт, що не було ніякого шахрайства стосовно системи оподаткування, про яке компанія-заявник знала чи могла знати, Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності. Таким чином, мало місце порушення статті 1 Протоколу №1».

Отже, враховуючи наявність всіх первинних бухгалтерських документів, оформлених у відповідності до вимог чинного законодавства України, по господарським операціям Позивача з контрагентами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податковий кредит по господарським операціям, сформовано Позивачем відповідно до вимог чинного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Положеннями ст.159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Ухвала складена в повному обсязі 28 вересня 2017 року.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Троян Н.М.

Костюк Л.О.