Справа № 804/4932/16
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2017-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2017 р. Справа № 804/4932/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Керівника Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» про стягнення заборгованості,-
Керівник Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» про стягнення заборгованості у розмірі 10 590 685,00 грн. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 10.10.2016 року).
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що внаслідок несплати у визначені законодавством строки грошових зобов'язань відповідач має податковий борг по податку на додану вартість у сумі 10 590 685,00 грн., проте підприємство добровільно не сплачує заборгованість, а тому вона підлягає стягненню в судовому порядку.
Представник прокуратури позовні вимоги підтримав, просив суд адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.
Позивач у судове засідання не прибув, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити.
Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду клопотання пояснення, в яких визнав борг по податку на додану вартість та зазначив, що підприємством вживаються всі доступні заходи з метою погашення заборгованості.
Згідно статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд встановив наступне.
Державне підприємство «Криворізька теплоцентраль» зареєстроване у якості юридичної особи та у перебуває на обліку Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області як платник податків.
Податковий борг на суму 10 590 685,00 грн. державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» виник внаслідок несплати самостійно визначеної суми податку на додану вартість згідно податкових декларацій, а саме:
Отже, матеріалами справи підтверджується, що станом на час звернення до суду за відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 10 590 685,00грн.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень статті 121 Конституції України, статей 2, 23 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Згідно статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
У відповідності до пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Згідно абзацу 1 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В силу підпункту 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податок на додану вартість непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.
Пунктом 202.1 статті 202 Податкового кодексу України передбачено, що звітним (податковим) періодом для сплати податку на додану вартість є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал.
Відповідно до пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Пунктом 203.2 статті 203 Податкового кодексу України передбачено, що платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання у поданій ним податковій декларації протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Відповідно до абзацу 1 пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податковим органом було сформовано податкові вимоги форми «Ю1» №1/60 від 24.10.2001 року, яку отримано головним бухгалтером ОСОБА_3 05 жовтня 2011 року, та форми «Ю2» №1/162 від 24.11.2001 року, яку вручено бухгалтеру ОСОБА_4 25 листопада 2001 року.
Матеріали справи не містять доказів оскарження вимог ні в адміністративному, ні в судовому порядку або про втрату ними юридичної сили.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Частина 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Дослідивши зібрані по справі докази та враховуючи те, що заявлену до стягнення суму у встановлені строки відповідач не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, доказів її погашення або оскарження станом на день розгляду справи не надано, а судом самостійно на виконання вимоги статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України не виявлено, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Поряд із цим, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд зазначає, що у адміністративному позові заявлено клопотання про стягнення судових витрат з відповідача на користь прокуратури Дніпропетровської області, однак, відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Адміністративний позов Керівника Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» про стягнення заборгованості задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1