Справа № 822/757/17
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/757/17

Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О.П.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

20 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Сапальової Т.В. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача: Стопчинського В.Є.

представника відповідача: Кабальського Я.В.

представника третьої особи: Сидорук-Серединської Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АКРІС АГРО" на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АКРІС АГРО" до Хмельницької регіональної філії Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру", Головного управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру у Хмельницькій області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Горинь Агро" про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2017 позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "АКРІС АГРО" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Хмельницької регіональної філії Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру", Головного управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру у Хмельницькій області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Горинь Агро" про визнання протиправними та скасування рішень.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.05.2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник третьої особи заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача поклався на розсуд суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.01.2017 року відкрито провадження по справі №822/138/17 за позовом ТОВ "Горинь Агро" до Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області, державних реєстраторів Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області Бублик Надії Романівни, та Зощука Дмитра Сергійовича, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТОВ "Акріс Агро", ТОВ "Шепетівка Агро", селянського фермерського господарства "Клепачі" про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора.

За твердженнями позивача, ознайомившись в січні 2017 року із матеріалами справи №822/138/17, йому стало відомо, що вищевказані договори оренди землі, на які ТОВ "Горинь Агро" посилається, як на підставу поданого позову, зареєстровані Хмельницькою регіональною філією державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру".

Позивач зазначає, що оскаржуваними рішеннями відповідача зареєстровані договори оренди землі, укладені з ТОВ "Горинь Агро", зареєстровані у період з 2007 по 2010 рік Хмельницькою регіональною філією Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" за відсутності законних підстав та повноважень, а тому, дані договори оренди землі є такими, що не пройшли державну реєстрацію у порядку, встановленому законом.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Земельного кодексу України, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме та їх обтяжень", прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 4 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, згідно зі статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-IV, - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме та їх обтяжень" передбачено, що інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 цього ж Закону, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Пунктом 2 частини першої статті 4 Закону № 1952-IV передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном.

Згідно з ч.1 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (тобто, в редакції, чинній на момент проведення державної реєстрації договорів оренди), систему органів державної реєстрації прав складають центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав, створена при ньому державна госпрозрахункова юридична особа з консолідованим балансом (Центр Державного земельного кадастру) та її відділення на місцях, які є місцевими органами державної реєстрації прав.

Статтею 7 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що місцеві органи державної реєстрації прав є відділеннями державної госпрозрахункової юридичної особи з консолідованим балансом (Центру Державного земельного кадастру). Частиною 2 даної статті встановлено, що місцеві органи державної реєстрації прав проводять реєстрацію прав на нерухоме майно, їх обмежень, правочинів щодо нерухомості або відмовляють у реєстрації.

Відносини із реєстрації договорів оренди землі, на час укладення позивачем договорів оренди земельних ділянок, регулювалися, зокрема, Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" від 06.10.1998 року № 161-XIV, Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 року № 2073, Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженим наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 року № 174 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.07.2003 року за №641/7962, Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.06.1999 року за № 354/3647.

Відповідно до частини першої статті 210 Цивільного кодексу України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1088 "Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру", установлено, що державне підприємство "Центр Державного земельного кадастру" при Державному Комітеті по земельних ресурсах проводить реєстрацію земельних ділянок та прав на них шляхом внесення записів про реєстрацію земельних ділянок та прав на них до бази даних Державного реєстру прав на землю (і комунальні підприємства - бюро технічно інвентаризації - вносять дані про об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, та права на них до бази даних Державного реєстру прав власності на нерухоме майно), тобто є адміністратором Державного реєстру прав на землю та нерухоме майно, здійснює його формування, ведення, збереження.

Водночас, Порядок проведення державної реєстрації договору оренди землі в період укладення договорів оренди між ТОВ "Горинь Агро" та фізичними особами-власниками був визначений Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженим наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №174 від 02.07.2003 (далі - Порядок №174).

Згідно з пунктом 4.2 Порядку №174, державна реєстрація державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі здійснюється шляхом внесення записів реєстрації до книги реєстрації.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку №174, державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі у книзі реєстрації здійснює оператор (реєстратор), у межах повноважень якого є земельна ділянка.

Згідно з пунктом 1.2 Порядку №174 оператори державного реєстру земель - структурні підрозділи Центру Державного земельного кадастру, що проводять приймання, перевірку та систематизацію реєстраційних карток земельних ділянок, здійснюють видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди) землі, ведуть книгу реєстрації, формують Поземельну книгу та не мають прямого доступу до бази даних АС ДЗК.

Реєстратори державного реєстру земель (далі - реєстратори) - структурні підрозділи Центру Державного земельного кадастру, які мають доступ та вносять відомості до бази даних АС ДЗК, ведуть Поземельну книгу, здійснюють видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди) землі, а також ведуть книгу реєстрації.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що обов'язок державної реєстрації договорів оренди землі покладався виключно на державне підприємство "Центр Державного земельного кадастру" та його територіальні органи шляхом внесення записів до бази даних Державного реєстру земель та вчинення записів у відповідних книгах реєстрації.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відомості щодо реєстрації договорів оренди землі містяться в реєстраційних написах на самих договорах оренди ТОВ "Горинь Агро", копії яких містяться у матеріалах справи.

Крім того, доказами державної реєстрації договорів оренди землі ТОВ "Горинь Агро", крім відомостей, що містяться в кожному договорі оренди землі є дані Книг реєстрації договорів оренди землі, витяги з яких, та, листи управління Держгеокадастру у Славутському районі Хмельницької області вих. №32-28-99.4-2469/2-16 від 13.12.2016 року, №32-28-99.4-2415/2-16 від 07.12.2016 року, № 32-28-99.4-2414/2-16 від 07.12.2016 року.

Слід зазначити, що Постановою Кабінету міністрів України від 25.12.1998 року №2073 затверджено Порядок державної реєстрації договорів оренди землі (далі - Порядок №2073) пунктами 3, 4 якого встановлено, що державна реєстрація договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки. Забезпечення реєстрації договорів оренди покладається на відповідні державні органи земельних ресурсів: районні відділи земельних ресурсів; управління (відділи) земельних ресурсів у містах обласного і районного підпорядкування; Київське та Севастопольське міське управління земельних ресурсів.

Разом з тим, згідно п.4 постанови Кабінету Міністрів України №1088 від 17.12.2003 року "Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру" до створення Державного реєстру прав на землю та нерухоме майно державне підприємство "Центр Державного земельного кадастру" проводить реєстрацію земельних ділянок та прав на них шляхом внесення записів про реєстрацію земельних ділянок та прав на них до бази даних державного реєстру земель та є адміністратором бази даних державного реєстру земель.

Пунктом 7 вказаної постанови доручено Державному комітету по земельних ресурсах забезпечити функціонування державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" як юридичної особи з консолідованим балансом, ліквідувавши з цією метою регіональні, міські та районні центри державного земельного кадастру.

Таким чином, враховуючи положення постанови КМУ №1088 від 17.07.2003 року "Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру" до створення Державного реєстру прав на землю та нерухоме майно структурні підрозділи ДП "Центр Державного земельного кадастру" правомірно проводили реєстрацію земельних ділянок та прав на них шляхом внесення записів про реєстрацію земельних ділянок та прав на них до бази даних державного реєстру земель та відповідних книг реєстрації, які велись цими структурним підрозділами.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, станом на момент укладення договорів оренди земельних ділянок між ТОВ "Горинь Агро" та фізичними особами-власниками земельних ділянок Державний реєстр прав на землю та нерухоме майно не був створений, а тому державну реєстрацію договорів оренди здійснював Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах.

Так, законодавцем не було розроблено механізму реалізації Порядку №2073 для здійснення державної реєстрації договорів оренди виконавчими комітетами сільської, селищної та міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки, а книги реєстрації договорів оренди землі протягом 2007-2010 років органами місцевого самоврядування не велись.

Постанова КМУ №1088 від 17.07.2003 року "Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру" прийнята пізніше, ніж Порядок державної реєстрації договорів оренди землі, затверджений постановою КМУ від 25.12.1998 року №2073, тому, саме нею визначається орган, який має здійснювати державну реєстрацію договорів оренди землі, оскільки застосовуванню підлягає нормативно-правовий акт, який прийнятий пізніше.

Відповідно до Порядку №174, реєстраторами державного реєстру земель є структурні підрозділи Центру Державного земельного кадастру, які мають доступ та вносять відомості до бази даних АС ДЗК, ведуть Поземельну книгу, здійснюють видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди (суборенди) землі, а також ведуть книгу реєстрації.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо безпідставності посилань позивача про неналежну реєстрацію договорів оренди, укладених між ТОВ "Горинь Агро" та фізичними особами-власниками земельних ділянок.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч.2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.05.2017 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АКРІС АГРО" залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 травня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 25 вересня 2017 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Сапальова Т.В. Матохнюк Д.Б.