Справа № 826/26294/15
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 вересня 2017 року № 826/26294/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Система"
до третя особаДержавної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві Чернігівська ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Система" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якій просить суд визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення від 16.09.2015 року №8.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є незаконним, оскільки матеріали і факти, які викладені в акті перевірки не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать нормам податкового, цивільного та господарського права.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити повністю, оскільки вважає, що господарські операції позивача є реальними та підтверджуються належним чином оформленими первинними документами.

Представник відповідача судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, які приєднано до матеріалів справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи, заперечень чи пояснень по суті позову не надав.

Зважаючи на неявку в судове засідання представника відповідача та третьої особи, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Державною податковою інспекцією у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "ТД Система" ( ) щодо підтвердження відомостей по взаємовідносинам з платником податків ТОВ "ПРО СЕРВІС" () за вересень 2014 року, ТОВ "ТЕНЗА ТРЕЙД ЮНІОН" ( ) за листопад 2014 року, ТОВ "СГ Україна" ( ) за вересень, листопад 2014 року.

Перевіркою ТОВ "ТД "Система" за перевіряємий період встановлено порушення: ст. 185, п.198.3, п.198.6 ст. 198. П. 201.4, п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) в результаті чого, Товариством було занижено податок на додану вартість у розмірі 7 681 625 грн., в тому числі за вересень 2014 року на загальну суму 4 566 619 грн. та за листопад 2014 року на загальну суму 3 115 006 грн.

За результатами перевірки складено акт №294/26-55-22-08/30264156 від 25.08.2015 року та винесено податкове повідомлення-рішення:

- №8 від 16.09.2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 11 522 437 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 7 681 625,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 3 840 812 грн.

Позивач категорично не погоджуючись із правомірністю податкового повідомлення - рішення №8 від 16.09.2015 року звернувся з даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Як вбачається з акту перевірки, основним видом господарської діяльності, які мало право здійснювати ТОВ "ТД "Система" за перевіряємий період була діяльність з оптової торгівлі комп'ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням, а також такі види господарської діяльності як: виробництво комп'ютерів і периферійного устаткування(26.20), установлення та монтаж машин і устаткування (33.20), неспеціалізована оптова торгівля (46.90), комп'ютерне програмування (62.01), інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп'ютерних систем (62.09).

Судом встановлено, що у перевіряємому періоді ТОВ "Торговий Дім "Система" мало господарські взаємовідносини з ТОВ "ПРО СЕРВІС", ТОВ "ТЕНЗА ТРЕЙД ЮНІОН" та ТОВ "СГ Україна".

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Система" та ТОВ "ПРО СЕРВІС" , ТОВ "ТЕНЗА ТРЕЙД ЮНІОН", ТОВ "СГ Україна було укладено однотипні за змістом договори поставок, а саме: договір №44/01/04-2014 від 01.04.2014 року з ТОВ "ПРО СЕРВІС", договір №132/1 від 02.10.2014 року з ТОВ "ТЕНЗА ТРЕЙД ЮНІОН", договір №123-3 від 17.07.2014 року за умовами яких постачальник зобов'язується передавати у власність покупця товар, а покупець, в свою чергу, - приймати цей товар та проводити його оплату на умовах та в порядку, визначених даним договором.

Згідно умов договорів ціна на товар формується згідно діючих прайс-листів постачальника та зазначається в замовленнях покупця та видаткових накладних на товар. Постачальник здійснює поставку товару партіями. Асортимент, кількість та ціна товару в кожній партії товару, визначається згідно замовлення покупця, наданого за допомогою електронної пошти або телефонного, факсового зв'язку і вказується у видаткових накладних, складених на підставі отриманого від покупця замовлення. Постачальник здійснює поставку товару упродовж 3 календарних днів з дати замовлення покупця, якщо інший строк не зазначений покупцем у відповідному замовленні.

Відповідно до договору №132/1 від 02.10.2014 року з ТОВ "ТЕНЗА ТРЕЙД ЮНІОН" постачання товару здійснюється на базисних умовах DDP, у відповідності з Правилами Інкотермс-2010 (зокрема, згідно цих Правил даний термін означає, що продавець виконує своє зобов'язання по постачанню, коли він передає товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві (заводі, фабриці, складі і т.п.), місце поставки - склад покупця, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Мечникова, буд. 16, оф. 19, якщо інше місце та умови поставки не зазначені у відповідному замовлені. Датою поставки є дата, коли товар наданий покупцю в місці поставки, тобто дата підписання видаткової накладної. Повна оплата поставленої партії товару здійснюється покупцем впродовж 60-ти календарних днів з дати поставки відповідної партії.

Згідно договору №44/01/04-2014 від 01.04.2014 року з ТОВ "ПРО СЕРВІС" постачання товару здійснюється на базисних умовах DDP, у відповідності з Правилами Інкотермс-2010 (зокрема, згідно цих Правил даний термін означає, що продавець виконує своє зобов'язання по постачанню, коли він передає товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві (заводі, фабриці, складі і т.п.), місце поставки - склад покупця, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. М. Кривоноса, 2, якщо інше місце та умови поставки не зазначені у відповідному замовлені. Датою поставки є дата, коли товар наданий покупцю в місці поставки, тобто дата підписання видаткової накладної. Повна оплата поставленої партії товару здійснюється покупцем впродовж 60-ти календарних днів з дати поставки відповідної партії.

Договором 123-3 від 17.07.2014 року передбачено, що постачання товару здійснюється на базисних умовах EXW , якщо інший базис поставки не визначений покупцем, згідно з Правилами Інкотермс-2010 ,місце поставки є; м. Київ, бул. І. Лепсе,4, якщо інше місце поставки не буде погодженим сторонами. Датою поставки є дата, коли товар наданий покупцю в місці поставки. Повна оплата поставленої партії товару здійснюється покупцем впродовж 60-ти календарних днів з дати поставки товару на підставі відповідного рахунку-фактури.

На підтвердження виконання вказаних договорів поставок позивачем надано суду копії наступних документів: договорів поставки №132/1 від 02.10.2014 року та додаткову угоду №1 від 08.10.2014 року, №44/01/04-2014 від 01.04.2014 року, №123-3 від 17.07.2014 року ; договір суборенди № 76 від 29.07.2014 року, відповідно до умов якого, ТОВ "Торговий Дім "Система" приймає в тимчасове користування нежиле приміщення, що знаходиться за адресою:01601, м. Київ, вул. Мечникова, б.16, пов. 4, оф. 19, загальною площею 19,5 кв. м., видаткових накладних; податкових накладних; товаро-транспортних накладних, виписок з особовим рахунком позивача; сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу; сертифікатів відповідності з додатками, висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи; лист за вих. №31/07/15 від 31.07.2015 року ТОВ "ТЕНЗА ТРЕЙД ЮНІОН" з актами звірок взаємних розрахунків за період жовтень 2014 року - липень 2015 року; лист за вих. №06/11/15-1 від 06.11.2015 року ТОВ «ПРО СЕРВІС» з актами звірок взаємних розрахунків за період 01.04.2014 року - 06.11.2015 року.

Дослідивши та проаналізувавши перелічені вище документи надані позивачем суд встановив наступне.

Як зазначено в акті перевірки, згідно даних АІС «Податковий Блок» у вересні 2014 року основними постачальниками ТОВ «ПРО СЕРВІС» були : ТОВ «СВП ПЛЮС»- стан 0, ТОВ «КОЛОС-СТАР» - стан 12 - припинено, але не знято з обліку, ТОВ «СПТ ІНВЕСТ» - стан 0, ПП «ГФК»-стан 9 - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням, ТОВ «АДАМАНТ-10» - стан 12 - припинено, але не знято з обліку.

Відповідно до наданих до перевірки первинних документів ТОВ «ТД «Система» придбало у ТОВ «ПРО СЕРВІС» товари з кодом товару УКТ ЗЕД, а саме: термоголовка до принтера ТТР7030/112 , датчик ВСL-60 L/C (Д3). При цьому відповідно до інформації, отриманої з АІС «Податковий блок» ТОВ «ПРО СЕРВІС» у 2014 році товар з вищезазначеними кодами УКТ ЗЕД не придбавав.

З акту перевірки вбачається, що згідно даних АІС «Податковий Блок» за листопад 2014 року основними постачальниками «ТЕНЗА ТРЕЙД ЮНІОН» були ТОВ «Екодит», ПП «ПСВ ФРУТ» - стан 0.

Згідно наданих до перевірки первинних документів ТОВ «ТД «Система» придбало у ТОВ «ТЕНЗА ТРЕЙД ЮНІОН» товари за кодом УКТ ЗЕД, а саме: РОS - термінал Savio WT-110 сканер Savio WT S. При цьому згідно інформації отриманої АІС «Податковий блок», ТОВ «ТЕНЗА ТРЕЙД ЮНІОН» у 2014 році товар з вищенаведеними кодами УКТ ЗЕД не придбавав.

Отже, перевіркою встановлено, що ТОВ «ПРО СЕРВІС» та ТОВ «ТЕНЗА ТРЕЙД ЮНІОН» реалізував ТОВ «ТД «Система» товари відмінні від тих, що були придбані ним по ланцюгу постачальників.

Таким чином неможливо підтвердити факт придбання позивачем товару у ТОВ «ПРО СЕРВІС» та ТОВ «ТЕНЗА ТРЕЙД ЮНІОН» , та взагалі підтвердити реальність здійснення господарської операції.

Водночас, суд звертає увагу, що згідно умов договорів ціна на товар формується згідно діючих прайс-листів постачальника та зазначається в замовленнях покупця та видаткових накладних на товар. Асортимент, кількість та ціна товару в кожній партії товару, визначається згідно замовлення покупця, наданого за допомогою електронної пошти або телефонного, факсового зв'язку і вказується у видаткових накладних, складених на підставі отриманого від покупця замовлення.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження здійснення таких замовлень.

При цьому, судом не береться до уваги договір №277 від 10.06.2011 року, оскільки кінцевим строком дії договору є 31.12.2012 року, в той час як відносини між позивачем та контрагентами мали місце у 2014 році.

При цьому, судом встановлено, що наявні в матеріалах справи товаро - транспортні накладні містять розбіжності графах місце поставки, пункт розвантаження, отримувачі/експедиторі.

Отже, зазначені операції між ТОВ «ТД «Сиситема» та між ТОВ «ПРО СЕРВІС» та ТОВ «ТЕНЗА ТРЕЙД ЮНІОН» не містять у суті своїй розумних економічних або інших причин.

Суд не погоджується з позицією позивача відносно того, що відповідачем неправомірно використано інформацію із баз даних податкового органу, оскільки інформаційну систему «Податковий блок», що включає чотири підсистеми-сегменти операційної діяльності органів податкової служби, таких як: реєстрація платників податків; обробка податкової звітності та платежів; облік платежів; податковий аудит було створено з метою удосконалення процесу адміністрування податків.

Ця система призначена для виконання основних завдань органів ДПС, а саме: інформування платників податків про їх податкові зобов'язання та надання роз'яснень податкового законодавства; податковий облік та реєстрація платників податків; прийом та обробка документів податкової звітності та облік платежів; перевірка податкової звітності на відповідність вимогам та нормам, встановленим законодавчими та нормативними актами України; застосування заходів із погашення податкового боргу у випадках порушення податкової дисципліни з боку платників податків; вирішення спірних питань щодо сум податкових донарахувань та податкового боргу тощо.

Таким чином інформація отримана із ІС «Податковий блок» не є беззаперечним та достатнім доказом щодо визнання господарських операцій нереальними, проте її використання податковим органом під час виконання завдань є цілком законним та допустимим, зокрема, і під час проведення перевірки платника.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV ( далі Закон - №996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Статтею 4 Закону № 996-ХІV визначено, що бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких основних принципах: превалювання сутності на формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з їх юридичної форми.

Пунктом 1 ст. 9 Закону №996-XIV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату і місце складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704 (із змінами і доповненнями) (далі - Положення) первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на к проведення.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо.

Відповідно до підпункту 2.13 пункту 2 Положення керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів.

Відповідно до п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Вищезазначене доводить неможливість реального здійснення ТОВ «ТД «Система» задекларованих господарських операцій з постачальниками ТОВ «ПРО СЕРВІС» та ТОВ «ТЕНЗА ТРЕЙД ЮНІОН» за відповідні періоди з придбання вищезазначених товарів, робіт (послуг).

В свою чергу, економічний результат (ефект) відображає вартісні показники, що характеризують проміжні і кінцеві результати діяльності підприємства, і виражається в отриманні прибутку, економії тих чи інших видів виробничих ресурсів або загальної економії від зниження собівартості продукції тощо.

Соціальний результат (ефект) зводиться до скорочення тривалості робочого тижня, збільшення нових робочих місць і рівня зайнятості людей, поліпшення умов праці тощо.

Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Отже, об'єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші операції платника податків, які відповідно до статті 185 Податкового кодексу України визначені як об'єкт оподаткування.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість визначено статтею 198 Податкового кодексу України, згідно з якою право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/ послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України на час вчинення спірних операцій та видачі податкової накладної).

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

В силу положень пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону (пункт 198.6 статті 198 Податкового кодексу України).

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (пункт 201.4 статті 201 Податкового кодексу України).

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (пункт 201.6 статті 201 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

В ухвалі ВАСУ від 12.02.2014 року по справі № К/9991/48350/12 № К/9991/48339/12 № К/9991/54260/12 зазначено, що необхідно з'ясовувати обставини щодо прояву платником розумної обережності при укладенні договорів зі спірними постачальниками. Адже за звичаями Ділового обороту при здійсненні такого вибору суб'єктами господарювання оцінюються не лише умови угоди та їх комерційна привабливість, але і ділова репутація, платоспроможність контрагента, ризики невиконання зобов'язань та надання гарантій їх виконання, наявність у контрагента необхідних ресурсів (виробничих потужностей, технологічного обладнання, кваліфікованого персоналу) та відповідного досвіду. При цьому свідоцтво про державну реєстрацію та наявність реєстрації постачальника в органах податкової служби не характеризують підприємство як добросовісного платника, що має ділову репутацію, як конкурентоспроможну особу на ринку, що гарантує виконання своїх зобов'язань через уповноважених представників. Відтак доказами прояву розумної обережності слугують не лише установчі документи та витяги з Єдиного державного реєстру, але й обґрунтування мотивів вибору контрагента, обставин укладення та виконання договорів, перевірка ділової репутації контрагента, повноважень осіб, що діють від імені підприємства.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що протягом судового розгляду справи відповідач довів правомірність оскаржуваного рішення. У зв'язку з цим суд не вбачає законних підстав для задоволення адміністративного позову

Відтак, адміністративний позов Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Система" є таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 2-6, 11, 17, 69,71, 86,158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Система" відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Вєкуа