Справа № 804/16432/15
Суддя: Кривенда О.В.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

20 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Кривенди О.В.,

суддів: Волкова О.Ф., Гриціва М.І., -

розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України судового рішення в адміністративній справі за його позовом до прокуратури Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання надати відповідь на звернення,

в с т а н о в и л а:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 17 жовтня 2016 року на підставі пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року, якими відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду України із заявою про її перегляд з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 КАС.

У заяві ОСОБА_2 посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції положень Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII), Закону України від 28 грудня 2014 року № 80-VIII «Про Державний бюджет України на 2015 рік» (далі - Закон № 80-VIII), постанови Кабінету Міністрів України від 7 травня 2008 року № 425 «Про затвердження Порядку виплати надбавки за вислугу років працівникам органів прокуратури та про їх медичне обслуговування» та постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» .

На обґрунтування заяви додано копії ухвал Вищого адміністративного суду України від 31 січня та 18 липня 2017 року, які, на думку заявника, підтверджують неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Проте аналіз зазначених судових рішень не дає підстав для висновку про наявність неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, оскільки вони ухвалені за різних фактичних обставин, встановлених судами, та у спорах, що виникли у правовідносинах, які не є подібними.

Так, згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 жовтня 2016 року ОСОБА_2 оскаржив до суду дії прокуратури при наданні йому відповіді (довідки) та просив зобов'язати відповідача надати йому відповідь на звернення із зазначенням посадового окладу та надбавки за вислугу років у сумах та розмірі з урахуванням вимог статті 81 Закону № 1697-VII .

Відмовляючи у позові суди всіх інстанцій виходили із того, що оскаржена позивачем довідка, в якій зазначено, що він дійсно працював в прокуратурі Дніпропетровської області на посаді старшого прокурора відділу, з якої вийшов на пенсію з 11 жовтня 2001 року, посадовий оклад за відповідною посадою станом на теперішній час, класний чин та вислуга років, складена відповідно до вимог законодавства, оскільки пунктом 9 Прикінцевих положень Закону № 80-VIII установлено, що норми і положення статті 81 Закону № 1697-VII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Суди також визнали посилання позивача на новий порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1090 , необґрунтованими, оскільки предметом розгляду справи є довідка прокуратури Дніпропетровської області від 17 листопада 2015 року, тобто яка видана ще до прийняття вказаного порядку.

Тоді як предметом розгляду в інших справах були вимоги про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, стягнення заборгованості по заробітній платі. Суд касаційної інстанції, виходячи з конкретних обставин кожної справи, відмовив у задоволенні касаційної скарги позивача - в одній ухвалі, а в іншій - у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою позивача.

Зазначене дає підстави для висновку про необґрунтованість поданої ОСОБА_2 заяви.

Враховуючи викладене та керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом ОСОБА_2 до прокуратури Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання надати відповідь на звернення за заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 17 жовтня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кривенда

Судді: О.Ф. Волков

М.І. Гриців