Справа № 802/1145/17-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 вересня 2017 р. Справа № 802/1145/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Мультян М.Б.,

Суддів: Дончика В.В.

ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання: Кулика В.В.

представників сторін:

позивача: ОСОБА_2

третьої особи на стороні позивача: ОСОБА_3

відповідачів: ОСОБА_4, ОСОБА_5

третьої особи на стороні відповідачів: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_8 міська рада

до: Державного агентства рибного господарства України, голови Державного агентства рибного господарства України ОСОБА_9, управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області, комісії з ліквідації управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області, голови комісії з ліквідації управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області ОСОБА_10, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача районне комунальне підприємство "Гайсинське риборозвідне господарство"

про: визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_8 міська рада до Державного агентства рибного господарства України, голови Державного агентства рибного господарства України ОСОБА_9, управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області, комісії з ліквідації управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області, голови комісії з ліквідації управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області ОСОБА_10, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача районне комунальне підприємство "Гайсинське риборозвідне господарство" про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що він є жителем ІНФОРМАЦІЯ_1, являється рибалкою-любителем та значну частину свого вільного часу приділяє своєму захопленню. Так, позивач зазначає, що протягом останніх 10-ти років спостерігає постійне зменшення рибних запасів на Ладижинському водосховищі та протягом останніх пяти років таке зменшення є катастрофічним. Зазначене призводить до фактичного обмеження і в подальшому може призвести до неможливості реалізації останнім та іншими любителями рибної ловлі свого конституційного права користування природними ресурсами передбаченого ст.13, ст. 41 Конституції України, яке також закріплено нормами ст. ст. 5,10,16,27 Закону України "Про тваринний світ", ст. 26 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів". На думку позивача знищення рибних запасів на Ладижинському водосховищі, з якого в районі села Маньківка Тульчинського району Вінницької області здійснюється водозабір питної води для мешканців міста Ладижин призводить до погіршення якості води на водосховищі та відповідно на порушення Конституційного права громадянина України на екологічно безпечне середовище для життя та здоров'я передбаченого ст. 50 Конституції України, ст.3, ст. 9 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", зокрема на отримання питної води належної якості. Така ситуація є результатом порушення РКП "Гайсинське риборозвідне господарство" Режиму рибогосподарської експлуатації Ладижинського водосховища, розташованого на р. Південний Буг біля м. Ладижин у Вінницькій області та "Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах", а саме недотримання РКП "Гайсинське риборозвідне господарство" з моменту отримання відповідного режиму його вимог щодо зариблення Ладижинського водосховища, а також не виконання норм вилову, що свідчить про те, що за результатами рибогосподарської діяльності даного підприємства на Ладижинському водосховищі є практично знищені рибні запаси. У зв'язку із зазначеним позивач та рибалки-любителі м. Ладижин 22 лютого 2017 року направили колективне звернення голові Держрибагентства України ОСОБА_9 Листом № 2-4.1-19/1274-17 від 13 березня 2017 року перший заступник голови ОСОБА_11 повідомив, що наданий час до Держрибагентсва не надходило подання Вінницярибохорони щодо скасування Режиму рибогосподарської експлуатації Ладижинського водосховища тому для скасування Режиму Держрибагентство немає підстав. Так, зазначена відповідь на думку позивача свідчить про бездіяльність у виконанні своїх службових обовязків та ігноруванні не тільки керівництвом Вінницярибоохорона, а й керівництвом Держрибагентства України фактів порушення РКП "Гайсинське риборозвідне господарство" Режиму рибогосподарської експлуатації Ладижинського водосховища. Відтак, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідачів та скасувати Режим рибогосподарської експлуатації Ладижинського водосховища розташованого на річці Південний Буг біля міста Ладижин у Вінницькій області.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник третьої особи на стороні позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представники відповідачів у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог та просили відмовити у задоволенні адміністративного позову. Зокрема, зазначили, що ОСОБА_7 безпідставно звинувачує відповідачів у бездіяльності, так як підстав для звернення до Держрибагентства про скасування Режиму немає, оскільки, працівниками РКП "Гайсинське риборозвідне господарство" порушень не виявлено, приписи не видавались, останній звітує у встановлені терміни до Вінницярибохорони та управління статистики щодо обсягу вилову риби. Вінницярибохороною постійно здійснюється контроль за вилученням водних біоресурсів РКП "Гайсинське риборозвідне господарство". Відтак, відсутні підстави для задоволення позову.

Представник третьої особи на стороні відповідача заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог та просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши докази, які є у справі, колегія суддів дійшла висновку, що заявлений адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Спірні правовідносини в даній адміністративній справі регулюються нормами Земельного Кодексу України, Водного Кодексу України, Законами України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону біоресурсів", Законом України "Про тваринний світ" та іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до ст. 58 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) та ст. 4 Водного Кодексу України (далі - ВК України), до земель водного фонду належать землі, зайняті: а) морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об'єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; б) прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; в) гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; г) береговими смугами водних шляхів; ґ) штучно створеними земельними ділянками в межах акваторій морських портів.

Згідно ст. 59 ЗК України землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Землі водного фонду за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються у постійне користування, зокрема, державним водогосподарським організаціям для догляду за водними об'єктами, прибережними захисними смугами, смугами відведення, береговими смугами водних шляхів, гідротехнічними спорудами, а також ведення аквакультури тощо.

Статтею1 Водного кодексу України визначено, що водний об'єкт - це природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, річка, озеро, водосховище, ставок, канал, водоносний горизонт); водосховище - штучна водойма місткістю більше 1 млн. кубічних метрів, збудована для створення запасу води та регулювання її стоку.

Води (водні об'єкти) є виключно власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Окремі повноваження щодо розпорядження водами (водними об'єктами) можуть надаватися відповідним органам виконавчої влади та Раді міністрів Автономної Республіки Крим (ст.6 ВК України).

За змістом ч. 3 ст. 13 ВК України, органами виконавчої влади у галузі використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів є, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.

Згідно п. 1 Положення про Державне агентство водних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України 453/2011 від 13 квітня 2011 року (далі - Положення), центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України є Державне агентство водних ресурсів України.

Відповідно до п.6-1 Положення про Державне агентство водних ресурсів України, Державне агентство водних ресурсів України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в областях, містах Києві і Севастополі.

Основні засади діяльності та державного регулювання в галузі рибного господарства, збереження та раціонального використання водних біоресурсів, порядок взаємовідносин між органами державної влади, місцевого самоврядування і суб'єктами господарювання, які здійснюють рибогосподарську діяльність у внутрішніх водних об'єктах України регулює Закон України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів".

Так, ст. 6 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" передбачено, що державне управління та регулювання у галузі рибного господарства здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, та інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх повноважень, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації.

Центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства є Державне агентство рибного господарства України.

Згідно ст. 8 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів", до повноваження Державного агентства рибного господарства України як центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, серед іншого, належить затвердження правил та режимів рибальства, добування (вилучення, вилову) та відтворення водних біоресурсів.

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів", режим рибогосподарської експлуатації водного об'єкта - установлена на відповідний термін сукупність вимог, умов та заходів щодо обсягів робіт з відтворення водних біоресурсів за їх віковими та видовими характеристиками, строків лову, типів і кількості знарядь та засобів лову, обсягів вилучення, регламентації любительського і спортивного рибальства, ощадливого використання водних біоресурсів рибогосподарського водного об'єкта (його частини).

Розділом 3 Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженої наказом Державного комітету рибного господарства України від 15 січня 2008 року № 4 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28 січня 2008 року за № 64/14755, визначено підстави за яких можливе тимчасове призупинення дії або скасування режиму рибогосподарської експлуатації водного об'єкта.

Так, п. 3.1. Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах передбачено, що дію Режиму може бути тимчасово призупинено спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань рибного господарства України у разі подання органів, визначених пунктом 2.14 цієї Інструкції, щодо:

- порушення користувачем вимог цієї Інструкції (Режиму, невиконання показників щодо вселення та вилучення ВЖР, їх охорони);

- погіршення стану запасів ВЖР у рибогосподарському водному об'єкті;

- несвоєчасного надання звітів щодо вселення та вилучення ВЖР до територіальних органів рибоохорони.

Пунктом 3.2 вказаної Інструкції зазначено, що тимчасове призупинення дії Режиму здійснюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань рибного господарства України, про що складається акт (два примірники) у довільній формі. Користувачу надається припис щодо необхідності усунення ним виявлених порушень з наступним обов'язковим повідомленням спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань рибного господарства України про виконання припису.

Рішення стосовно поновлення дії Режиму приймається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань рибного господарства України після виконання вимог припису.

У разі неодноразового (два рази і більше) невиконання приписів або неодноразового порушення користувачем вимог цієї Інструкції або Режиму, на підставі подання територіальних органів рибоохорони або територіальних органів Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань рибного господарства України скасовує режим, про що видається розпорядчий документ.

Рішення про скасування приймається в місячний термін з моменту надходження подання, після чого повідомляється користувач, територіальні органи рибоохорони та територіальні органи Міністерства охорони навколишнього природного середовища України.

Отже, як випливає з наведеного, вказаною вище Інструкцією про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах передбачений виключний перелік підстав, за наявності яких Державне агентство водних ресурсів України може тимчасово зупинити чи скасувати режим водогосподарської експлуатації водойми.

Відповідно до п. 2.14 Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, контроль за виконанням Режиму, спеціальним використанням ВЖР під час проведення рибогосподарської експлуатації водних об'єктів СТРГ та охороною користувачем водних живих ресурсів здійснюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань рибного господарства України, територіальними органами рибоохорони та іншими органами відповідно до законодавства України.

Як зазначено представником позивача у судовому засіданні РКП "Гайсинське риборозвідне господарство" порушило Режим рибогосподарської експлуатації Ладижинського водосховища, розташованого на р. Південний Буг біля м. Ладижин у Вінницькій області, а саме недотримання даним підприємством з моменту отримання відповідного Режиму його вимог щодо зариблення Ладижинського водосховища, а також не виконання норм вилову, що свідчить про те, що за результатами рибогосподарської діяльності даного підприємства на Ладижинському водосховищі є практично знищені рибні запаси. Окрім того, останнім зазначено, що знищення рибних запасів на Ладижинському водосховищі з якого в районі села Маньківка Тульчинського району Вінницької області здійснюється водозабір питної води для мешканців міста Ладижин, призводить до погіршення якості води на водосховищі.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з твердженнями представника позивача з огляду на таке.

Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи ОСОБА_8 водосховище, площею 2080 га, протяжністю 45 км розташоване на р. Південний Буг в межах Гайсинського, Немирівського, Тульчинського та Тростянецького районів, Вінницької області. Фактично вся лівобережна частина водосховища розташована в межах Гайсинського району, в межах Тростянецького району розташована приплотина ділянка біля ОСОБА_8 ГЕС. За характером використання - це водойма комплексного призначення (енергетика, водопостачання, регулювання рівня води), в оренду не надається.

На Ладижинському водосховищі діє Режим рибогосподарської експлуатації (СТРГ), який розроблено Київським Національним аграрним університетом для РКП "Гайсинське риборозвідне господарство", яке є спільною власністю територіальних громад Гайсинського району, Вінницької області, управління яким здійснює Гайсинська районна рада. Режим розроблено відповідно до Інструкції "Про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах" терміном на 10 років. Погоджено даний Режим Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища у Вінницькій області, Головним державним управлінням охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області та 03 грудня 2008 року затверджено Держкомрибгоспом України.

Для ведення промислового вилову риби РКП "Гайсинське риборозвідне господарство" отримало в Вінницярибоохороні дозвіл № 01 від 27 грудня 2013 року на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних обєктах (їх частинах) терміном на п'ять років. На підприємстві працює 26 працівників, із них 18 рибалок. На промислі задіяно 9 човнів типу "Прогрес", які щорічно проходять техогляд в Держрибагентстві. Відповідно до Режиму на промислі використовується 360 сітних знарядь лову з розміром вічка від 30 до 110 мм. Рибоприймальний пункт РКП "Гайсинське риборозвідне господарство" розташований в прибережній смузі водосховища в с. Степашки, Гайсинського району, використовується відповідно до Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, площею 0,0528 га. Стаціонарний рибоприймальний пункт відповідає санітарним нормам.

Як зазначено у судовому засіданні представником відповідача любительський і спортивний лов риби у Ладижинському водосховищі дозволяється здійснювати усім громадянам безкоштовно для задоволення власних потреб, за умови додержання правил любительського і спортивного рибальства та вимог Режиму. Добова норма вилову риби протягом одного дня не повинна перевищувати 5 кг на одного рибалку.

РКП "Гайсинське риборозвідне господарство" щорічно дотримуються строки нерестового періоду з 01 квітня по 09 червня загальною кількістю 70 календарних днів, що підтверджується наказами управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області.

Окрім того, порушень скоєних працівниками РКП "Гайсинське риборозвідне господарство" не викрито, приписи не видавались. РКП "Гайсинське риборозвідне господарство" звітує у встановлені терміни до Вінницярибоохорони та управління статистики щодо обсягів вилову риби, що підтверджується звітами по обсягу вилову риби та інших водних живих ресурсів з Ладижинського водосховища.

Як встановлено у судовому засіданні Вінницярибоохороною постійно здійснюється контроль за вилученням водних біоресурсів РКП "Гайсинське риборозвідне господарство".

Так, у червні 2016 року Вінницярибоохороною було здійснено перевірку промислу на Ладижинському водосховищі про що було складено 16 актів. В ході перевірки встановлено, що на сітки з розміром вічка 30-40 мм спостерігався перевищений прилов молоді ляща та судака до 50%. Користувачу було запропоновано зняти з промислу сітки з розміром вічка 30-40 мм. На виконання вимог управління користувачем було знято з промислу сітки з даними параметрами.

У липні 2017 року Вінницярибоохороною було здійснено перевірку промислу на Ладижинському водосховищі про що було складено 25 актів. В ході перевірки встановлено, що прилов молоді риби від загального вилову не перевищує 20%, що передбачено правилами промислового рибальства. За результатами перевірки порушень скоєних працівниками РКП "Гайсинське риборозвідне господарство" не викрито, приписи не видавались.

Щодо тверджень представника позивача, що знищення рибних запасів на Ладижинському водосховищі з якого в районі села Маньківка Тульчинського району Вінницької області здійснюється водозабір питної води для мешканців міста Ладижин, призводить до погіршення якості води на водосховищі, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи здійснення господарської діяльності на Ладижинському водосховищі РКП "Гайсинське риборозвідне господарство" не може впливати на погіршення якості води, так як користувач займається вирощуванням риби без годування, на природній кормовій базі.

Окрім того, на якість води можуть впливати погодні умови, в останні роки в Україні відмічається маловоддя, відсутність притоку води. Так, станом на 20 липня 2017 року за даними Українського гідрометеоцентру маловоддя в басейні річки Південний Буг становить 20 - 24% місячної норми. На засіданні Міжвідомчої комісії по узгодженню режимів роботи водосховищ, рибогосподарських систем в басейні річки Південний Буг приймаються рішення, що при ускладнені водогосподарської ситуації в басейні проводити спрацювання Ладижинського водосховища до відмітки 175.5 м відповідно до Правил експлуатації каскаду водосховищ на річці Південний Буг.

Як встановлено у судовому засіданні Вінницярибоохороною щорічно надається погодження на пониження рівня води у водосховищі. Листом № 585 від 26 липня 2017 року управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області надано погодження на пониження рівня води в Ладижинському водосховищі до відмітки 175.5 м відповідно до Правил експлуатації каскаду водосховищ на річці Південний Буг.

Крім того, представником РКП "Гайсинське риборозвідне господарство" зазначено, що у 2011 році було розроблено доповнення до Режиму, щодо збільшення обсягів вилову риби, в звязку з тим, що планувалось введення платного любительського рибальства. Але платне любительське рибальство не впроваджувалось, обсяги вилову риби рибалками-любителями не обліковувались, у фактичний вилов риби не враховувались. Тому вилов риби становить з 2011 по 2016 роки в середньому 45% від запланованого (без урахування любительського вилову риби).

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що бездіяльність відповідачів на яку посилається ОСОБА_7 не знайшла свого підтвердження при розгляді адміністративної справи, відповідачі діють в межах, та у спосіб визначений законами України та підзаконними актами.

Відповідно до ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 3 КАС України встановлено, що адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Разом з тим, оскільки як на підставу свого порушеного права, позивач зазначає, зокрема, зменшення рибних запасів, які можуть призвести до обмеження рибної ловлі, відтак, для відновлення його прав необхідно скасувати Режим рибогосподарської експлуатації Ладижинського водосховища розташованого на річці Південний Буг біля міста Ладижин у Вінницькій області, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що є перелік підстав для тимчасового зупинення чи скасування Режиму рибогосподарської експлуатації водойми є чітко визначеним Інструкцією про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах.

Підставою для такого зупинення чи скасування мають бути порушення користувачем вимог цієї Інструкції, погіршення стану запасів ВЖР у рибогосподарському водному об'єкті, несвоєчасного надання звітів щодо вселення та вилучення ВЖР до територіальних органів рибоохорони, тощо.

Водночас, позивачем не надано доказів про наявність або відсутність таких підстав, що виникли з приводу виконання чи невиконання Режиму рибогосподарської експлуатації Ладижинського водосховища розташованого на річці Південний Буг біля міста Ладижин у Вінницькій області.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ст. 69 КАС України).

Суд відмічає, що позивачем не подано належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 70 КАС України, які б доводили про протиправну бездіяльність відповідачів.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів дійшла висновку про відсутність законних підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_7.

З урахуванням вимог ст. 94 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя ОСОБА_12

Судді ОСОБА_13

ОСОБА_1