Справа № 804/2113/17
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2017 рокусправа № 804/2113/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

секретар судового засідання: Лащенко Р.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2017 р. в справі № 804/2113/17 за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», про скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації змін до запису у Державному реєстрі іпотек, номер запису про іпотеку 18948303 (3848190), зареєстрованих 30.11.2012 р. 13:45:27, вчинених державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, щодо проведення державної реєстрації обтяжень іпотекою нежитлового приміщення в житловому будинку літ А-9 на 1 поверсі нежитлове приміщення № 169 поз. 1-31 загальною площею 536,40 кв.м., ганки, літ.а.а`. Примітка: збільшення загальної площі по приміщенню № 169 на 4,6 кв.м., зменшення кількості позиції за рахунок переобладнання узаконено технічним висновком ІДАВ № 638/6 від 03.05.2006, адреса: Дніпропетровська області, м. Дніпропетровськ, вул. Перемоги, будинок 118, приміщення № 169, номер ДРРП: 101 (РПВН: 5584646), на користь ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс».

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2017 р. позов задоволено.

В апеляційній скарзі третя особа просить скасувати постанову з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянтом зазначено, що договір про відступлення прав за іпотечним договором від 28.11.2012 р., укладений між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «ФК «Вектор Плюс», посвідчено в той же день приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, державна реєстрація проведена тим самим нотаріусом, у звязку з чим вважає ототожнення судом першої інстанції державної реєстрації прав за договорами, що вчинено одночасно із моментом внесення відповідного запису у відповідній державний реєстр щодо внесення зміни попереднього обтяження, а не внесенням самої реєстрації договору прав відступлення прав за іпотечним договором, як встановлено законом, неправильним. Також вказує, що Законом України «Про іпотеку» не встановлено строку переоформлення прав іпотекодержателя від первісного кредитора до нового, а також строку внесення змін до запису в державному реєстрі. Спірні реєстраційні дії здійснювались в 2012 р., при реєстрації обтяжень нерухомого майна іпотекою в той час застосовувались приписи Закону України «Про іпотеку», Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек. При цьому нотаріуси не мали повноважень державного реєстратора, а після укладання договору про порядок доступу до реєстру іпотек виконували функції реєстратора відповідно до Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек. Також апелянт вважає неправильним висновок суду, що права на предмет іпотеки виникають виключно після державної реєстрації такого права.

Крім того, апелянт вказує на пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки позивачу достовірно було відомо про укладання договору факторингу та договорів про передачу прав за іпотечним договором, які оскаржені позивачем в судовому порядку.

До судового засідання представник третьої особи не зявився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку з чим колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності представника апелянта.

Представник позивача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Відповідач до судового засідання не зявився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку з чим колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності відповідача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 28.09.2006 р. між ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Омегабанк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 691-Ф, в якості забезпечення виконання зобов'язань за яким між позичальником та банком укладено договір іпотеки від 28.09.2006 р. № 691-Ф/ІП-1, відповідно до якого, в іпотеку було передано приміщення, розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 118, поз. 1-31, загальною площею 536,40 кв.м.

28.09.2006 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 у зв'язку із посвідченням договору іпотеки накладено заборону відчуження вказаного майна.

28.11.2012 р. між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу про відступлення права вимоги за кредитними договорами на користь ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4

28.11.2012 р. між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір про передачу прав за іпотечними договорами за кредитним договором на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6

30.11.2012 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 здійснено обтяження іпотекою нежилого приміщення в житловому будинку літ. А-9 на І поверсі не житлове приміщення №169 поз. 1-31 загальною площею 536,40 кв.м, ганки, літ.а.а'. Примітка: збільшення загальної площі по приміщенню №169 на 4,6 кв.м та зменшення кількості позицій за рахунок переобладнання узаконено технічним висновком ІДАБК №638/6 від 03.05.2006, адреса: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 118, номер РПВН: 5584646, на користь ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», яке оформлено рішенням в Державному реєстрі іпотек, запис за реєстраційним номером в Державному реєстрі іпотек №18948303 (3848190) від 30.11.2012 13:45:27.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що посвідчуючи договір про відступлення прав за іпотечним договором, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, повинна була одночасно внести зміни до відповідного запису у Державному реєстрі іпотек. Зміни до запису у Державному реєстрі іпотек на підставі наведеного договору внесено не одночасно, а лише 30.11.2012 р., при цьому іншим нотаріусом - ОСОБА_3 Враховуючи, що відповідач не вчиняв жодної з перелічених у статті 34 Закону України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02.09.1993 р. нотаріальних дій з об'єктом нерухомості, зокрема, не посвідчував договір про передачу прав за іпотечним договором від 28.11.2012 р., суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач не мав передбачених законодавством підстав здійснювати функції державного реєстратора щодо цього майна.

Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 4 частини 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 р. в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон № 1952-IV) обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 9 Закону № 1952-IV передбачено, що державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж юридичної роботи не менш як два роки. У випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 9 Закону № 1952-IV державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону № 1952-IV нотаріус як спеціальний суб'єкт здійснює функції державного реєстратора, крім передбачених пунктами 4 і 6 частини другої статті 9 цього Закону.

Тобто, нотаріуси як спеціальні суб'єкти уповноважені приймати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також про відмову в такій державній реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про іпотеку» № 898-IV від 05.06.2003 р. правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02.09.1993 р. нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності тощо).

Відповідно до ч. 9 ст. 15 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії.

Абзацом 3 частини 5 статті 3 Закону № 1952-IV передбачено, що державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

Таким чином, є правильним висновок суду першої інстанції, що посвідчуючи договір про відступлення прав за іпотечним договором, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, повинна була одночасно внести зміни до відповідного запису у Державному реєстрі іпотек. Проте зміни до запису у Державному реєстрі іпотек на підставі наведеного договору внесено не одночасно, а лише 30.11.2012 р. іншим нотаріусом ОСОБА_3

Враховуючи, що відповідачем не вчинялись жодні з перелічених у статті 34 Закону України «Про нотаріат» №3425-XII від 02.09.1993 р. нотаріальні дії з об'єктом нерухомості, зокрема, відповідачем не посвідчувався договір про передачу прав за іпотечним договором від 28.11.2012 р., то відповідач не мав передбачених законодавством підстав здійснювати функції державного реєстратора щодо цього майна.

Також є правильним зазначення судом першої інстанції, що відповідно до пункту 17 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек №410 від 31.03.2004 р. (далі - Тимчасовий порядок), внесення змін і додаткових відомостей до запису здійснюється реєстратором на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи. Відповідно, новий іпотекодержатель ТОВ «ФК «Вектор Плюс» з урахуванням вимог Закону № 1952-IV про одночасність посвідчення договору та реєстрації обтяження, повинен був відразу після засвідчення договору про передачу прав за іпотечним договором звернутися до приватного нотаріуса ОСОБА_4 з відповідним повідомленням про реєстрацію змін обтяження нерухомого майна іпотекою, однак цього не зробив.

При цьому відповідач як державний реєстратор мав передбачені законодавством підстави для відмови у проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Так, за положеннями п. 55 ч. 1 ст. 24 Закону № 1952-IV підставою для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень є те, що заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію.

За приписами ч. 2 ст. 24 Закону № 1952-IV за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Відтак, відповідач в силу припису закону був зобовязаний прийняти рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень за наявності на це підстав, зокрема, передбачених наведеною вище частиною 1 статті 24 Закону №1952-IV.

Нотаріус при здійсненні ним функцій державного реєстратора прав позбавлений можливості на власний розсуд обирати інший спосіб поведінки, при наявності підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень, передбачених статтею 24 Закону №1952-IV.

Таким чином, проведення нотаріусом як державним реєстратором державної реєстрації прав та їх обтяжень за наявності передбачених Законом №1952-IV підстав для відмови у її проведенні є протиправним.

Доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального права спростовані приведеними вище висновками суду апеляційної інстанції.

Щодо доводів про недотримання позивачем строку звернення до суду колегія суддів зазначає наступне.

З обставин справи вбачається, що позивач про порушення своїх прав дізнався 15.03.2017 р. після отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з відповідної інформаційної довідки, відповідно позивачем дотримано строк звернення до суду, встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України.

Посилання апелянта на звернення позивача до суду в порядку цивільного судочинства щодо оспорювання договорів факторингу та інших судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки в даному випадку позивачем оскаржуються реєстраційні дії, а не відповідні договори.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2017 р. в справі № 804/2113/17 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2017 р. в справі № 804/2113/17 за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», про скасування державної реєстрації залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 26.09.2017 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко