Справа № 303/4519/17
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/9431/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

представників позивача ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу громадянина ОСОБА_4 Сінгх на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 серпня 2017 року по справі за позовом Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби до громадянина ОСОБА_4 Сінгх про примусове видворення,-

В С Т А Н О В И В:

10 серпня 2017 року Мукачівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби звернувся в суд з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_4 Сінгх в якому просив примусово видворити його з України.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_4 Сінгх 07 серпня 2017 року був затриманий в тилу ділянки відділу прикордонної служби «Косино», в приватному помешканні в м. Мукачево по вул. Ужгородській 62, під час реалізації наміру та спроби незаконного, поза пунктом пропуску, перетину державного кордону України в країни Європейського союзу. Вказує, що відповідач потрапив до України незаконно, поза пунктами пропуску через державний кордон, державу України використовував виключно, як країну транзиту, наміру залишатися для подальшого життя в Україні не мав.

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 серпня 2017 року адміністративний позов задоволено. Примусово видворено з України громадянина ОСОБА_4 Сінгх ІНФОРМАЦІЯ_1 до країни походження. Затримано громадянина ОСОБА_4 Сінгх ІНФОРМАЦІЯ_1, та поміщено його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України на строк до шести місяців.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що відповідач не отримав на день розгляду справи статусу біженця, українською мовою не володіє, у нього відсутні документи, родичі, які могли б надати йому допомогу, кошти на повернення, а тому останнього слід примусово видворити з України.

Не погодившись з прийнятою постановою, громадянин ОСОБА_4 Сінгх подав через свого представника адвоката ОСОБА_3 апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що відповідач фактично не був затриманий ні під час спроби, ні після незаконного перетину державного кордону, оскільки відстань від місця затримання відповідача до лінії розмежування державного кордону України становить більше 30 км. Вважає, що органи охорони державного кордону є неналежним позивачем у цій справі. Належним позивачем мало виступати Головне управління ДМС України в Закарпатській області (орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 07 серпня 2017 року, в рамках проведення цільових профілактичних заходів Мігрант та відпрацювання оперативної інформації, спільною міжвідомчою групою мобільної прикордонної застави Мукачево, представників оперативно-розшукового відділу з м.д. н.п. Мукачево та Мукачівського відділу національної поліції в Закарпатській області, в приватному помешканні за адресою: м. Мукачево, вул. Ужгородська, 62, виявлено та затримано 6 іноземних громадян без документів, що посвідчують особу. Серед затриманих перебував відповідач громадянин ОСОБА_4 Сінгх, ІНФОРМАЦІЯ_1.

07 серпня 2017 року заступником начальника мобільної прикордонної застави Мукачево Мукачівського прикордонного загону ОСОБА_5 щодо відповідача - громадянина ОСОБА_4 Сінгх, ІНФОРМАЦІЯ_1, було складено протокол про адміністративне затримання(а.с.4).

З вказаного протоколу слідує, що 07 серпня 2017 року о 21 год. 30 хв. в тилу ділянки відділу прикордонної служби Косино Мукачівського прикордонного загону у приватному помешканні в м. Мукачево, по вул. Ужгородській, 62, гр. ОСОБА_4 Сінгх був виявлений та затриманий спільною міжвідомчою групою Мукачівського ВП ГУНП України в Закарпатській обл., ОРВ (м.д. н.п. Мукачево) ОРУ ЗхРУ та мобільної прикордонної застави Мукачево Мукачівського прикордонного загону разом з пятьма іншими громадянами ОСОБА_6, під час реалізації наміру та спроби незаконного, поза пунктами пропуску, перетину державного кордону України в країни Європейського Союзу у складі групи осіб. Своїми діями гр. ОСОБА_4 Сінгх порушив статтю 9 Закону України Про державний кордон України та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 204-1 КУпАП України.

09 серпня 2017 року першим заступником начальника прикордонного загону - начальником штабу полковником ОСОБА_7 прийнято рішення про примусове повернення за межі України громадянина ОСОБА_4 Сінгх, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.9). Крім того, прийнято рішення про подачу до суду позову про примусове видворення іноземця з України з одночасним клопотанням про його затримання з поміщенням в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність правових підстав для примусового видворення відповідача.

Проте, на думку колегії суддів, помилково не врахував наступного.

Відповідно до статей 9, 29 Загальної декларації прав людини (1948 року) та статті 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (1966 року) ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

Статтею 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04 листопада 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11 вересня 1997 року, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, коли здійснюється законний арешт або затримання з метою запобігання її недозволеному вїзду в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх вїзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

Статтею 30 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначено випадки коли іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України.

Зокрема, передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Питання примусового повернення іноземців та осіб без громадянства визначені у статті 26 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

Відповідно до статті 26 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоровя, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Тобто, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Обовязковим є попереднє прийняття компетентним органом рішення про примусове повернення.

В ході судового розгляду встановлено, що громадянин ОСОБА_4 Сінгх був виявлений та затриманий спільною міжвідомчою групою Мукачівського ВП ГУНП України в Закарпатській області, ОРВ (м.д. н.п. Мукачево) ОРУ ЗхРУ та мобільної прикордонної застави Мукачево Мукачівського прикордонного загону в приватному помешканні в м. Мукачево по вул. Ужгородська, 62.

Представниками органів охорони державного кордону було зроблено висновок про те, що відповідач ОСОБА_4 Сінгх разом з іншими громадянами ОСОБА_6 мав намір незаконно, поза пунктами пропуску, перетнути державний кордон України в країни Європейського Союзу.

09 серпня 2017 року першим заступником начальника Мукачівського прикордонного загону прийнято рішення про примусове повернення за межі України громадянина ОСОБА_4 Сінгх та вирішено подати позов до суду про примусове видворення іноземця з України з одночасним клопотанням про його затримання з поміщенням в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до статті 30 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, органи охорони державного кордону наділені повноваженнями звертатися з позовом до суду про примусове видворення щодо іноземців, які були ними затримані у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України.

Виходячи зі змісту фактичних обставин справи та зумовленого ними оспореного правозастосування, колегія суддів вважає, що Мукачівський прикордонний загін у даному випадку не наділений правом на звернення до суду із зазначеним позовом, оскільки громадянин ОСОБА_4 Сінгх був виявлений та затриманий представниками органів охорони державного кордону в приватному помешканні в м. Мукачево, а не під час безпосередньої спроби чи незаконного перетину державного кордону, як помилково зазначав позивач.

Провівши системний аналіз норм матеріального права, зокрема закіплених у Законі України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства колегія суддів прийшла до висновку, що в даному випадку позивач перебрав на себе функції іншого субєкта владних повноважень, визначеного ст. 30 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства та ст. 183-7 КАС України.

Стосовно доводів позивача про притягнення громадянина ОСОБА_4 Сінгх до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1, то, на думку колегії суддів, вони не спростовують висновків апеляційного суду, оскільки в процесі апеляційного розгляду встановлено, що постанова судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.08.2017 року у справі № 303/4701/17 законної сили не набрала та оскаржена в апеляційному порядку. Таким чином у позивача не виникло права на звернення до суду з даним позовом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати, оскільки вона прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.160, ст. 195, ст. 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу громадянина ОСОБА_4 Сінгх задовольнити повністю.

Постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 серпня 2017 року у справі № 303/4519/17 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_8
судді ОСОБА_9
ОСОБА_10
Повний текст судового рішення виготовлено 28 вересня 2017 року.