Справа № 809/432/17
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/7305/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання - Куціль С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці ДФС на постанову Івано-Франківського окружного адіністративного суду від 29 травня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАСОЩІ» до Івано-Франківської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про визначення та коригування митної вартості товарів та карток відмови, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАСОЩІ» (далі - ТОВ) звернулося до суду з позовом до Івано-Франківської митниці ДФС (далі - Митниця), в якому просило визнати протиправни та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 01.12.2016 №206050001/2016/000715/2 (далі - Рішення), від 13.12.2016 №206050001/2016/000752/2 (далі - Рішення-1), від 22.12.2016 №206050001/2016/000796/2 (далі - Рішення-2) та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.12.2016 №206050001/2016/00813 (далі - Картка відмови), від 13.12.2016№206050001/2016/00889 (далі - Картка відмови-1), від 22.12.2016 №206050001/2016/00947 (далі - Картка відмови-2).

Позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що у відповідача були відсутні підстави для відмови в застосуванні першого методу визначення митної вартості товару. Вважає сумніви митного органу щодо достовірності поданих відомостей безпідставними, а застосування резервного методу, як і будь-якого наступного методу визначення митної вартості необґрунтованим.

Постановою Івано-Франківського окружного адіністративного суду від 29 травня 2017 року у справі № 809/432/17 заявлений позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. Зазначив, що подані позивачем до митного оформлення документи містять суттєві розбіжності та відмінності, з огляду на що, у митного органу виникли обґрунтовані підстави вважати, що ТОВ заявлено неповні та недостовірні відомості про митну вартість товарів, а також невірно визначено таку.

Позивач у письмовому запереченні вважає постанову суду першої інстанції обґрунтованою, прийняту з врахуванням всіх обставини справи та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до ч.1 ст.41 КАС, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких переконливих аргументів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено. Митний орган неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за резервним методом та прийняв Рішення, Рішення 1, Рішення 2 та Картку відмови, Картку відмови 1, Картку відмови 2.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є вірними з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 04.01.2016 ТОВ було укладено договір №2 з компанією H.P.U. EXPORT-IMPORT«MIREM» (далі - Компанія) про доставку сухофруктів, горіхів, насіння кунжута, насіння маку на загальну суму 14 000 000 польських злотих (далі - Договір; а.с.60).

01.12.2016 на митну територію України від експортера - Компанії на користь одержувача - ТОВ поставлено товар, який задекларовано відповідно до митної декларації від 01.12.2016 №206050001/2016/0009789 (далі - Декларація) як «насіння маку голубого кольору «МАКNIEBIESKI», ґатунок II, не гіркий для використання в харчовій промисловості, урожай 2016 року; дата виготовлення продукції 08.2016, кінцевий термін придатності 08.2017, не в первинні упаковці», та визначено митну вартість товару за основним методом, виходячи із ціни 5,18 PLN/кг (загальна вартість склала 113960 PLN).

При митному оформленні вантажу виникли сумніви щодо відповідності заявленої ціни товару - спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками можливе заниження митної вартості вантажу, вартість ідентичних та подібних товарів, а тому посадовою особою Митниці 01.12.2016 було витребувано додаткові документи для підтвердження митної вартості товару (за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (а.с.163).

В цей же день ТОВ вказало на неможливість подання витребуваних документів (а.с.164).

Після опрацювання поданих для митного оформлення декларантом (ТОВ) документів на підтвердження заявленої митної вартості, митним органом винесено Рішення, згідно якого митну вартість ввезеного товару визначено з використанням резервного методу з розрахунку 5,5890 PLN/кг (а.с.20).

Також, у зв'язку із заявленням декларантом недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів митним органом було винесено Картку відмови (а.с.21).

З метою випуску у вільний обіг товару, позивач подав митну декларацію від 01.12.2016 №206050001/2016/0009797 із скорегованою митною вартістю товару (а.с.15).

13.12.2016 на митну територію України від експортера - Компанії на користь одержувача - ТОВ поставлено товар, який задекларовано відповідно до митної декларації від 13.12.2016 №206050001/2016/019178 (далі - Декларація-1) як «насіння маку голубого кольору «МАК NIEBIESKI», ґатунок II, не гіркий для використання в харчовій промисловості, урожай 2016 року; дата виготовлення продукції 11.2016, кінцевий термін придатності 11.2017, не в первинні упаковці», та визначено митну вартість товару за основним методом, виходячи із ціни 5,00 PLN/кг. (загальна вартість склала 110000 PLN).

При митному оформленні вантажу виникли сумніви щодо відповідності заявленої ціни товару - спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками можливе заниження митної вартості вантажу, вартість ідентичних та подібних товарів, а тому посадовою особою Митниці 13.12.2016 було витребувано додаткові документи для підтвердження митної вартості товару (за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (а.с.161).

В цей же день ТОВ вказало на неможливість подання витребуваних документів (а.с.162).

Після опрацювання поданих для митного оформлення декларантом (ТОВ) документів на підтвердження заявленої митної вартості, митним органом винесено Рішення-1, згідно якого митну вартість ввезеного товару визначено з використанням резервного методу з розрахунку 5,5890 PLN/кг (а.с.37).

Також, у зв'язку із заявленням декларантом недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів митним органом було винесено Картку відмови-1 (а.с.53).

З метою випуску у вільний обіг товару, позивач подав митну декларацію від 13.12.2016 №206050001/2016/010192 із скорегованою митною вартістю товару (а.с.36).

22.12.2016 на митну територію України від експортера - Компанії на користь одержувача - ТОВ поставлено товар, який задекларовано відповідно до митної декларації від 22.12.2016 №206050001/2016/010452 (далі - Декларація-2) як «насіння маку голубого кольору «МАК NIEBIESKI», ґатунок II, не гіркий для використання в харчовій промисловості, урожай 2016 року; дата виготовлення продукції 10.2016, кінцевий термін придатності 10.2017, не в первинні упаковці», та визначено митну вартість товару за основним методом, виходячи із ціни 5,10 PLN/кг. (загальна вартість склала 113118 PLN).

При митному оформленні вантажу виникли сумніви щодо відповідності заявленої ціни товару - спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками можливе заниження митної вартості вантажу, вартість ідентичних та подібних товарів, а тому посадовою особою Митниці 21.12.2016 було витребувано додаткові документи для підтвердження митної вартості товару (за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо рахунок оплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення (а.с.159).

В цей же день ТОВ вказало на неможливість подання витребуваних документів (а.с.160).

Після опрацювання поданих для митного оформлення декларантом (ТОВ) документів на підтвердження заявленої митної вартості, митним органом винесено Рішення-2, згідно якого митну вартість ввезеного товару визначено з використанням резервного методу з розрахунку 5,1561 PLN/кг (а.с.55).

З метою випуску у вільний обіг товару, позивач подав митну декларацію від 22.12.2016 №206050001/2016/010470 із скорегованою митною вартістю товару (а.с.70).

Однак, не погодившись із такими діями та рішеннями відповідача, ТОВ звернулося до суду із цим адміністративним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.53 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - МК) у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У ч.2 цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, а саме такими є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 ст.52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 ст.53 МК встановлено обов'язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу органу доходів і зборів протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст.54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з положеннями ст.57 МК визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до ст.62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст.63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених ст.64 цього Кодексу.

Із системного аналізу вищенаведеного слідує, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) і єдиною підставою його незастосування є, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

За змістом частин 2, 9, 21 ст.58 МК метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню. Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об'єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішеннями Верховного Суду України, зокрема, з постановами від 31 березня, 2 червня 2015 року (№21-53а15, 21-127а15, 21-498а15 відповідно).

Слід зазначити, що загалом для підтвердження заявленої митної вартості товару ТОВ було надано наступні документи: Контракт, міжнародна автомобільна накладна (СМП) №б/н від 29.11.2016; міжнародна автомобільна накладна (СМП) №б/н від 12.12.2016; міжнародна автомобільна накладна (СМП) № б/н від 15.12.2016; інвойс виробника №2016241 від 28.11.2016; інвойс виробника № 2016252 від 09.12.2016; інвойс виробника № 2016261 від 15.12.2016; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №23/11-16 від 23.11.2016; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 08/12-16 від 08.12.2016; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 16/12-16 від 16.12.2016; прейскурант (прайс-лист) виробника товару №б/н від 28.11.2016; прейскурант (прайс-лист) виробника тoвару №82/16 від 09.12.2016 року;прейскурант (прайс-лист) виробника тoвару №83/16 від 15.12.2016; рахунок-фактура (FAKTURAVAT1152/11/2016 від 16.11.2016); рахунок-фактура (FAKTURAVAT1203/12/2016 від 09.12.2016;рахунок-фактура (FAKTURAVAT1228/12/2016 від 15.12.2016; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №2 від 04.01.2016; додаткова угода №13 від 29.11.2016; додаткова угода № 14 від 12.12.2016; додаткова угода № 15 від 20.12.2016; специфікація №14 від 29.11.2016; специфікація № 15 від 12.12.2016; специфікація № 16 від 20.12.2016; договір (контракт) про перевезення №21/11-2016/2 від 21.11.2016; договір (контракт) про перевезення №08/12/2016/-1 від 08.12.2016; договір (контракт) про перевезення №13/12/2016/4 від 13.12.2016; інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару №2730 від 29.11.2016; інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару №2730 від 12.12.2016; інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару № 2730 від 15.12.2016; інформація про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю №2730 від 29.11.2016; інформація про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю № 2730 від 12.12.2016; інформація про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю № 2730 від 15.12.2016; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю №2730 від 29.11.2016; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю №2730 від 12.12.2016; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю № 2730 від 15.12.2016; сертифікат походження Товару №РL/МF/АL 0062904 від 29.11.2016; сертифікат походження Товару № РL/МF/АL 0062911 від 12.12.2016; сертифікат походження Товару № РL/МF/АL 0062912 від 16.12.2016; інформаційний лист 22/07 від 01.07.2016; інформаційний лист 22/07 від 01.07.2016; інформаційний лист 22/07 від 01.07.2016; лист б/н від 15.12.2016; протокол випробувань 16/087014 від 17.10.2016; свідоцтво якості 070887 від 29.11.2016; свідоцтво якості 074057 від 12.12.2016; свідоцтво якості 074059 від 20.12.2016; сертифікат якості б/н від 28.11.2016; сертифікат якості б/н від 09.12.2016; сертифікат якості б/н від 15.12.2016; копія митної декларації країни відправлення 16РL401050Е0127135 від 29.11.2016; копія митної декларації країни відправлення 16РL401050Е0132303 від 12.12.2016; копія митної декларації країни відправлення 16РL401050Е0136120 від 20.12.2016.

Апеляційний суд вважає, що надані документи за своїм змістом не суперечать один одному, оскільки свідчать про незмінність ваги та ціни товару, як і інших характеристик, протягом усього шляху слідування, а тому таких документів було цілком достатньо для визначення митної вартості товарів за основним методом.

Тут треба відзначити, що приймаючи рішення про визначення митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, митний орган не зазначив, які відомості в наданих йому документах викликають сумніви, в чому вони полягають, які складові вплинули на формування такої вартості, не наведено жодних розрахунків, за якими митним органом було визначено вартість товару, а також які обставини стали підставою для неможливості послідовного застосування Митницею попередніх методів визначення митної вартості.

Також, митним органом в своєму Рішенні та Картці відмови, жодним чином не було обґрунтовано із посиланням на подані декларантом документи неможливість застосування першого методу визначення митної вартості.

Щодо покликань апелянта на наявні в документах розбіжності в частині дати виготовлення та терміну придатності товару, то апеляційний суд вважає такі безпідставними, оскільки такі за своєю суттю та змістом не впливають на числові значення щодо визначення ціни товару.

Що стосується додаткових угод до Договору від 29.11.2016 №13, від 12.12.2016 №14, від 20.12.2016 №15, то такі укладені в частині здійснення поставок на відповідних транспортних умовах та в частині урегулювання місця передачі товару перевізником (а.с.18,43,61).

У апеляційній скарзі відповідач зазначає, що між Продавцем (Компанія) і Покупцем (ТОВ) є взаємозв`язок, що призвело до заниження вартості товару. З приводу таких тверджень суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що позивач ніколи й не приховував взаємозв`язку з Продавцем, відкрито вказуючи про це в Декларації, Декларації-1, Декларації-2 та інформаційному листі від 01.07.2016 №22/07, зі змісту якого вбачається, що у ТОВ є взаємозалежність «Покупця» з «Продавцем». Однак, ця взаємозалежність не впливає на ціну ввізного товару, так як рівень цін визначається з огляду на ринкову економіку та ціноутворення, та головним чином залежить від витрат на виробництво, цін конкурентів, співвідношення попиту та пропозиції (а.с.10).

Більше того, відповідно до ч.4 ст.53 МК у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах 2 та 3 цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Принагідно, що митний орган на вимоги вищевказаної статті при митному оформленні товарів, які ввозились ТОВ, не покликався, жодного із вищеперелічених документів митним органом у позивача витребувано не було.

Щодо документів, перелічених у частинах 2-3 ст.53 МК, то такі були наявні у митного органу (тобто подані позивачем під час митного оформлення), а інших в природі не існувало.

Відтак, вбачається, що позивачем було надано митному органу усі документи, що повністю підтверджували митну вартість, яка ним заявлена, а тому відповідач був зобов'язаний в силу вимог статей 57, 58 МК прийняти рішення про можливість застосування митної вартості товарів, заявленої ТОВ.

Доводи апелянта є надуманими, свідчать про переоцінку ним фактичних обставин справи в свою користь, довільне і неправильне трактування вимог податкового законодавства.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адіністративного суду від 29 травня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін

Повний текст виготовлений 25 вересня 2017 року.