Справа № 142/790/17
Суддя: Гринишина А. А.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А 142/790/17 іменем України 2-а/142/74/17

02.10.17 року смт.Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Гринишиної А.А.,

з участю секретаря Яворської О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Піщанка Вінницької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 БУПП у м. Вінниця, лейтенанта поліції Каратинського Івана Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 4 БУПП у м. Вінниця, лейтенанта поліції Каратинського Івана Сергійовича, про про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, в якому просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 752286 від 28 липня 2017 року, яка складена інспектором роти № 4 БУПП у м. Вінниця, лейтенантом поліції Каратинським І. С. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 гривня, як незаконну.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що Правил дорожнього руху не порушував та з постановю не згоден. Того дня їхав за кермом автомобіля, пристебнутий паском безпеки, зупинився на червоний коліп світлофора, до нього підійшов працівник патрульної поліції зі сторони, протилежної до водія. Він відстебнув ремінь безпеки, відкрив вікно. Після цього працівник поліції звернувся з проханням надати документи. Вказані документи були йому передані. Інспектор роти Каратинський І. С. повідомив йому про порушення п. 2.3 (в) Правил дорожнього руху. Його пояснення про те, що під час руху він був пристебнутий паском безпеки та відстебнув його лише після того, як зупинив транспортний засіб, оскільки пасок заважав вільно рухатися та дотягнутися до сумки з документами, інспектор до уваги не взяв та виніс відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення. Позивач вважає притягнення до адмінвідповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП незаконним та необгрунтованим, оскільки постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, зокрема під час керування транспортним засобом він користувався паском безпеки, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, постанова складалася інспектором без врахування його пояснень, а докази, які б фіксували порушення ним правил дорожнього руху та покази свідків відсутні. Також, інспектором не було оголошено текст постанови та не розяснено положення ст. 307,ст. 308 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови, та права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, проте надав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні.

Відповідач, інспектор роти № 4 БУПП у м. Вінниця, лейтенант поліції Каратинський І. С., будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам.

З урахуванням вимог ст. 128 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача .

Дослідивши матеріали справи та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій.

Ч. 2 ст. 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, покладений на нього обов'язок щодо доказування суду правомірності своїх дій, не виконав та не спростував доводи позивача.

Судом встановлено, що 28 серпня 2017 року відносно ОСОБА_1 інспектором роти № 4 БУПП у м. Вінниця, лейтенантом поліції Каратинським Іваном Сергійовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правпорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 752286 від 28 серпня 2017 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 51 гривня, за те, що 28 серпня 2017 року, о 14 год 40 хв., в м. Вінниця по вул. Чорновола, 9, ОСОБА_1 керуваючи транспортним засобом, автомоблем "Skoda Octavia Tour", обладнаним засобами пасивної безпеки, був непрестебнутий паском безпеки, чим порушив п. 2.3 (в) ПДР.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так, п.п. "в" п. 2.3 Правил дорожнього руху України передбачено, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний, в тому числі, на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Згідно ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтями 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII визначено, що поліція може застосовувати як превентивний захід застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису для забезпечення публічної безпеки і порядку з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Разом з тим, будь-яких інших доказів щодо того, що позивач порушив вимоги п. п. "в" п. 2.3 Правил дорожнього знаку та був не престебнутий пасками безпеки, та які б спростовували твердження позивача, що він правила не порушував та був пристебнутий паском безпеки до моменту зупинки, зокрема, пояснень свідків, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - кінозйомки, відеозапису, тощо відповідачем не надано. Про їх відсутність також свідчить не- заповненна в оскаржуваній постанові графа "До постанови додаються".

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395.

Відповідно до п. 8 Розліду 13 вказаної Інструкції, заповнення в письмовій формі протоколів про адміністративні правопорушення, постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, тимчасових дозволів здійснюється чорнилом (пастою) чорного або синього кольору. Записи здійснюються розбірливим почерком, а прізвище, ім'я, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім'я, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами. При винесені оскаржуваної постанови вказані вимоги Інструкції відповідачем дотримані не були: записи в постанові здійсненні нерозбірливим почеком, а друкованими буквами замсано тільки прізвище, ім'я та по-батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Зважаючи на той факт, що відповідачем при винесені постанови не дотримано вимог КУпАП та Інструкції, та не надано суду належних та допустимих доказів, які б у встановленому законом порядку підтверджували, що позивач порушив Правила дорожнього руху, та, відповідно, в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена нормами ч. 5 ст. 121 КУпАП України, що є його обовязком відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, враховуючи, що позивач заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правпорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі серії БР № 752286 від 28 серпня 2017 року, винесена інспектором роти № 4 БУПП у м. Вінниця, лейтенантом поліції Каратинським Іваном Сергійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 51 гривня за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, винесена без додержання законності, а відтак підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 121, 268, 279, 293 КУпАП України, ст.ст. 159, 160, 163, 166, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі серії БР № 752286 від 28 серпня 2017 року, винесену інспектором роти № 4 БУПП у м. Вінниця, лейтенантом поліції Каратинським Іваном Сергійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 51 гривня за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, скасувати.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або закінчення апеляційного провадження.

Постанову може бути оскаржено до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: