Справа № 817/628/15
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Рижий О.А.
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
УХВАЛА

іменем України

"28" вересня 2017 р. Справа № 817/628/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М.

Моніча Б.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Міністерства соціальної політики України на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від "27" червня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Міністерства соціальної політики України про визнання дій неправомірними ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 27.06.20147р. задоволено заяву ОСОБА_3 про зміну способу і порядку виконання постанови Сарненськогоо районного суду від 15.06.2015 р. шляхом стягнення з Міністерства соціальної політики України цільовим призначенням кошти в сумі 1150000 грн. без ПДВ для забезпечення житлом. Змінето спосіб і порядок виконання постанови Сарненського районного суду від 15.06.2015 р. шляхом стягнення з Міністерства соціальної політики України цільовим призначенням кошти в сумі 1150000 грн. без ПДВ для забезпечення житлом позивача.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Міністерство соціальної політики України звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати з підстав, наведених у скарзі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги з огляду на наступне.

Задовольняючи заяву позивача про зміну способу та порядку виконання постанови суду, Сарненський районний суд Рівненської області дійшов висновку про те, що на правовідносини щодо отримання коштів з державного органу за рішенням суду з 01.01.2013 року розповсюджуються приписи Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", а тому є обґрунтованими доводи заявника про відсутність на цей час порядку виконання таких рішень у разі задоволення позовних вимог про виплату коштів без визначення певної суми та способу виконання рішення, а саме шляхом стягнення.

Однак, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду з огляду на таке.

Частиною 1 статті 263 КАС України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

При цьому, зміна на підставі статті 263 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Аналізуючи норми ч. 1 ст. 263 КАС України у системному зв'язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, можна дійти висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовувалася необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті. Варто також зазначити, що невиконання відповідачем судового зобов'язання в частині виплати через тимчасовий брак коштів в розумінні ч. 1 ст. 263 КАС не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку виконання судового рішення, оскільки ця виплата буде виконана при надходженні коштів із Державного бюджету України.

Аналогічна правова позиція щодо застосування ч. 1 ст. 263 КАС, якою передбачено право на звернення із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, була висловлена раніше колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 11 листопада 2014 року (справа № 21-475а14) та від 25 листопада 2014 року (справа №21-506а14).

Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов'язання виділити кошти для забезпечення житлом на стягнення конкретно визначеної суми є незаконною.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року (справа № 21-394а14), від 05.12.2016р. у справі №21-365а16.

Також, задовольняючи заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд першої інстанції не звернув увагу та не врахував відмінності між позовною вимогою, як обраним судом видом захисту порушених прав позивача від способу виконання судового рішення, як одного з його заходів, чим змінив постанову суду по суті за відсутності на це процесуальних повноважень.

Як убачається з матеріалів справи, обставини, які стали підставою для зміни способу та порядку виконання судового рішення за своєю правовою природою є додатковою позовною вимогою про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової - про відмову у задоволенні подання про зміну способу виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства соціальної політики України задовольнити частково, ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від "27" червня 2017 р. скасувати та прийняти нову.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 15.06.2015р. по справі №817/628/15

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

Б.С. Моніч