Справа № 712/9572/17
Суддя: Марцішевська О. М.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ухвала

Іменем України

Справа № 712/9572/17

Номер провадження 2-а/712/694/17

25 вересня 2017 року

Соснівський районний суд м.Черкаси в складі :

Головуючого-судді - Марцішевської О.М.

при секретарі Вдовенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиціїї у Черкаській області, третя особа: Управління Пенсійного фонду України в м.Черкасах Черкаської області про визнання неправомірними дій, та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач у липні 2017 року звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.09.2016 року, описку в якій виправлено ухвалою від 26.01.2017р., зобов'язано Управління пенсійного фонду України у м.Черкаси Черкаської області здійснити з 07.03.2016 року перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до довідки прокуратури Черкаської області від 09.06.2016 року № 18/154 вих. 16 та забезпечити її виплату в подальшому без обмежень суми пенсійної виплати, постанову допущено до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Постановою Київського адміністративного суду від 06.12.2016 року вирішено, постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 28.09.2016 року змінено, виключивши із абзацу четвертого її резолютивної частини «та забезпечити її виплату в подальшому без обмежень суми пенсійної виплати», в іншій частині постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.09.2016 року залишено без змін. На виконання постанови суду позивачем отриманий виконавчий лист, який пред'явлений до виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. 13.03.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 53465074, на підставі п.9 частини першої статті 39. ст. 40 Закону України «Про виконавче провадженнях». Вказана постанова була винесена без законних підстав, оскільки постанова суду виконана не була, цим порушені права позивача на обов'язкове виконання судового рішення. Уточнившись з позовними вимогами, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження №5365074 від 16 березня2017року, зобовязати Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, виконати в повному обсязі постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.09.2016 року, в частині проведення перерахунку та виплати пенсії з 07.03.2016 року, відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90% від суми місячного заробітку, відповідно до довідки прокуратури Черкаської області від 09.06.2016 року № 18/154 вих. 16 без обмеження її максимальним розміром, тобто в розмірі 28417,57 грн.

Також позивач звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку звернення до адміністративного суду, визнавши причини пропущення строку для звернення до адміністративного суду поважною. В обґрунтування вимог в судовому засіданні вказував, що після отримання спірної постанови спочатку у червні 2017 року скористався правом на її оскарження в адміністративному порядку, а після відхилення його скарги у липні 2017 року звернувся до суду з даним позовом.

Згідно ст.99 КАС України адміністративний позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Отже, чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем пропущений строк звернення до адміністративного суду в звязку з досудовим оскарженням спірної постанови в адміністративному порядку.

Суд виходить з того, що Конституцією України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ч. 2 ст. 55 Конституції України).

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.

З тексту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прямо витікає, що доступність правосуддя є невід'ємним елементом права на справедливий суд.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Суд визнає поважними наведені позивачем причини пропуску строку на звернення до адміністративного суд, тому строк звернення до суду підлягає до поновлення, оскільки в іншому випадку позивач буде обмежений у праві на доступ до суду, складовою якого є право на вирішення спору по суті судом відповідно до визначеної законом юрисдикції.

Керуючись ст.ст. 99,100 КАС України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовом про визнання неправомірної та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 5365074 від 16 березня 2017 року.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції в 5-денний строк.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси ОСОБА_3