Справа № 203/2660/17
Суддя: Католікян М. О.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №203/2660/17
Провадження №2-а/0203/153/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2017 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського управління офісу великих платників податків державної фіскальної служби про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі,

у с т а н о в и в:

21 липня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Дніпропетровського управління офісу великих платників податків державної фіскальної служби про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20.06.2017 року відповідачем було ухвалено постанову про притягнення позивача як керівника ТОВ «Сервіс ПРО» до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною третьою статті 1651 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Постанову обґрунтовано порушенням позивачем строків сплати нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування. На думку позивача, постанова відповідача є незаконною, оскільки внесок було сплачено вчасно і в повному обсязі, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про поновлення строку звернення до суду, скасування постанови відповідача від 20.06.2017 року, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення (а.с.а.с. 1 - 3).

У судовому засіданні представниця позивача підтримала заявлений позов, а представниця відповідача - заперечувала проти його задоволення.

Заслухавши пояснення представниць сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач працює на посаді директора ТОВ «Сервіс ПРО».

01 червня 2016 року відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення №15/28-10-46-14, передбачене частиною четвертою статті 1651 КУпАП, яке полягає у несвоєчасній сплаті нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 239 279,24 грн. (граничний термін сплати - 20.03.2017 року, фактично сплачено 28.04.2017 року). Протокол було складено на підставі рішення від 30.05.2017 року № про застосування фінансових санкцій до ТОВ «Сервіс ПРО» (а.с.а.с. 9, 10).

20 червня 2017 року відповідачем було ухвалено постанову, якою на позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 1651 КУпАП, було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 360,00 грн. (а.с.а.с. 5, 6).

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом.

У відповідності зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

За правилами, встановленими статтею 100 КАС, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Як вбачається з матеріалів справи з адміністративним позовом щодо оскарження постанови від 20.06.2017 року позивач звернувся 21.07.2017 року, тобто з пропуском встановленого законом строку.

Разом з тим, судом встановлено, що постанова від 20.06.2017 року була ухвалена за відсутності позивача. Копія постанови позивачеві була направлена поштою і отримана останнім 14.07.2017 року.

Таким чином, з огляду на дату отримання позивачем копії оскаржуваної постанови, суд доходить висновку про поважність причин пропуску позивачем строку для звернення до суду.

Перевіряючи доводи позовної заяви та правомірність ухвалення оскарженої постанови, суд виходить з наступного.

За змістом статті 4 Закону України 08.07.2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VI) платником єдиного внеску є роботодавці (підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством).

Статтею 6 Закону №2464-VI передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до статей 9, 26 Закону №2464-VI єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. Днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів. У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно зі статтею 25 Закону №2464-VI провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється в порядку, встановленому КУпАП.

У відповідності зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Нормами частини третьої статті 1651 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність у виді штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності за несплату або несвоєчасну сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі не більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтями 287,288 КУпАП передбачена можливість оскарження постанови органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення особою, щодо якої іі винесено, в тому числі в районний в місті суд, яким є Кіровський районний суд м. Дніпропетровська, в порядку визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

За правилами, встановленими статтею18 КАС місцевим загальним судам, до яких відносяться і районні в місті суди, як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом статті 71 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні на підставі наданих доказів фактичні обставини в контексті приведених положень законодавства, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову. Така правова позиція ґрунтується на тому, що необхідною умовою для визнання особи винною у вчиненні певного адміністративного правопорушення є встановлення в діянні цієї особи всіх обов'язкових ознак складу саме цього адміністративного правопорушення. Зокрема, стосовно виниклих між сторонами спірних правовідносин необхідним є встановлення факту допущення позивачем як керівником ТОВ «Сервіс ПРО» несвоєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за лютий 2017 року (об'єктивна сторона складу правопорушення). При цьому, така несвоєчасна сплата має бути вчинена умисно (усвідомлення особою протиправного характеру свого діяння та бажання або свідоме припущення настання наслідків свого протиправного діяння) або ж з необережності (особа передбачала настання негативних наслідків із легковажним розрахунком їх відвернути або не передбачала настання негативних наслідків свого протиправного діяння, хоча могла і повинна була передбачити).

Судом встановлено, що кошти на сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за лютий 2017 року ТОВ «Сервіс ПРО» було перераховано до закінчення граничного терміну, встановленого законом, тобто до 20.03.2017 року. Та обставина, що вказана сплата єдиного внеску була здійснена шляхом переказу коштів на казначейський рахунок, закріплений за головним управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, а не на казначейський рахунок, закріплений за відповідачем як за територіальним органом Офісу ВПП ДФС, в якому обліковується ТОВ «Сервіс ПРО», не є підставою для утворення складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 1651 КУпАП.

Так, ТОВ «Сервіс ПРО», сплачуючи єдиний внесок за лютий 2017 року, перерахувало кошти своєчасно та в повному обсязі, хоча і на помилковий, але ж на дійсний казначейський рахунок органу доходів і зборів, а після з'ясування його помилковості вжило всіх залежних від нього заходів з метою виправлення виниклої ситуації, внаслідок чого сплачені кошти було перераховано на відповідний рахунок.

Відтак відсутні будь-які достатні підстави вважати наявною в діянні позивача вини у формі умислу чи необережності на вчинення інкримінованого йому правопорушення.

Крім того, ураховуючи такі обставини сплати єдиного внеску за лютий 2017 року в контексті положень статті 9 Закону №2464-VI, яка пов'язує факт сплати єдиного внеску не з датою зарахування суми єдиного внеску на рахунок органу доходів і зборів, а з датою списання банком суми єдиного внеску з рахунку його платника, а таке списання коштів з рахунку відбулось в повному обсязі та у визначені законом строки на існуючий рахунок органу доходів і зборів, суд доходить висновку про те, що вчинене позивачем діяння не містить і ознак об'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 1651 КУпАП.

Таким чином, позов у частині скасування постанови від 20.06.2017 року є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Додатковою і безумовною підставою для задоволення позову у вказаній частині є те, що позивача всупереч приписам КУпАП було притягнуто до адміністративної відповідальності без складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто без дотримання визначеної законом процедури. Ця обставина підтверджується тим, що протокол про адміністративне правопорушення №15/28-10-46-14 було складено за частиною четвертою статті 1651 КУпАП, а постанову від 20.06.2017 року ухвалено за частиною третьою статті 1651 КУпАП.

За правилами, встановленими статтею 284 КУпАП, вирішення питання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, отже підстав для закриття судом провадження в цій справі не існує.

У порядку статті 94 КАС судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись статтями 7 - 12, 17 - 19, 86, 94, 97, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Дніпропетровського управління офісу великих платників податків державної фіскальної служби про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі задовольнити частково.

Скасувати постанову від 20 червня 2017 року, ухвалену виконуючою обов'язки начальниці Дніпропетровського управління офісу великих платників податків державної фіскальної служби Дебелою Катериною Петрівною, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого частиною третьою статті 1651 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 254 КАС України, і може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її ухвалення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також ухвалення постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то 10-денний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення 5-денного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено 28 вересня 2017 року.

Суддя М.О. Католікян