Справа № 344/9066/16-а
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/7218/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.05.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19.07.2016 року звернулася до суду з позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітетові Івано-Франківської міської ради в якому просить визнати протиправним та скасувати постанову №06/124 від 24.06.2016 року в справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.05.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. В якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Згідно із частиною 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, згідно припису №325 Сектору нагляду Відділу муніципальної інспекції з благоустрою Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради встановлено порушення Правил благоустрою міста Івано-Франківська, розділ 16, пункт 1.5., а саме: порушення порядку розміщення вивісок в м.Івано-Франківську та зобовязано завідувача аптеки ТзОВ «Українська фармацевтична роздрібна компанія» ОСОБА_1 усунути порушення до 16.05.2016 року шляхом предявлення паспорту вивіски. Вказаний припис ОСОБА_1 одержала, про що свідчить її особистий підпис.

Як вбачається із Протоколу №56 про адміністративне правопорушення за статтею 152 КУпАП від 30.05.2016 року, складеного головним фахівцем Сектору нагляду Відділу муніципальної інспекції з благоустрою Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради ОСОБА_2, ОСОБА_1 не дотрималась Правил благоустрою м.Івано-Франківська, а саме: пункту 16.1.5, 30.05.2016 року о 14:40 год. встановлена вивіска без паспорта на памятці архітектури. Від пояснень та підпису ОСОБА_1 відмовилась в присутності свідка ОСОБА_3

Відповідно до постанови №06/124 адміністративної комісії при виконавчому комітетові Івано-Франківської ради по справі про адміністративне правопорушення від 24.06.2016 року, встановлено, що ОСОБА_1 30.05.2016 року о 14:40 год. порушено пункту 16.1.5 Правил благоустрою м.Івано-Франківська, а саме: самовільне встановлення вивіски без паспорта погодження на вул.Г.Мазепи,1 (памятка архітектури), у звязку з чим її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Відповідно до статті 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Закон України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 №2807-IV (далі Закон №2807-IV), частина 1 статті 1 вказує, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 10 Закону №2807-IV до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 13 Закону №2807-IV до об'єктів благоустрою населених пунктів належать: території загального користування: вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки.

Відповідно до статті 20 Закону №2807-IV організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов'язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону №2807-IV правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила.

Відповідно до статті 42 Закону №2807-IV до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягаються особи, винні у порушенні правил благоустрою територій населених пунктів.

Пунктом 16.1.5 Правил благоустрою м.Івано-Франківська, затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради від 25.12.2015 року №68-2 встановлено, що до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою міста притягуються особи, винні у порушенні Порядку розміщення вивісок в місті Івано-Франківську, Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Івано-Франківську.

Відповідно до пункту 5.1.1 Порядку розміщення вивісок в місті Івано-Франківську, затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради від 06.09.2011 року №531, при розміщенні вивіски на памятках культурної спадщини чи в межах зон охорони цих памяток здійснюється виключно на підставі паспорта вивіски.

Пунктом 5.1.3 Порядку встановлено, що паспорт вивіски у встановленому чинним законодавством порядку погоджується з: Департаментом архітектури та містобудування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради; уповноваженим органом охорони культурної спадщини згідно із Законом України «Про охорону культурної спадщини».

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Згідно із частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Частина 4 статті 71 КАС України, зобов'язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріли, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до частини 1 статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до пункту 4.4. Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової, роздрібної торгівлі лікарськими засобами від 31.10.2011 №723 (чинного на час виникнення спірних правовідносин) завідувач аптеки займає посаду, та має відповідну посадову інструкцію.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач займає посаду завідуючої аптеки №8 ТзОВ «Українська фармацевтична роздрібна компанія».

Відповідно до наявного в матеріалах справи акту №ОУ-0000121 здачі-прийняття робіт (надання послуг) ТзОВ «Українська фармацевтична роздрібна компанія» та ТзОВ «Дикий захід» проведено роботи по встановлені вивіски, від замовника укладено директором ОСОБА_4

Крім того, відповідно до вимог частин 2, 3 статті 65 Господарського кодексу України вбачається, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.

Однак, до суду апеляційної інстанції відповідачем не надано доказів того, що у вчиненні вказаного правопорушення винна саме ОСОБА_1 а в посадові обовязки якої не входило встановлення відповідної вивіски.

На думку колегії суддів дані обставини не були належним чином дослідженні судом першої інстанції при розгляді справи, в результаті висновок суду першої інстанції щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови № 06/124 від 24.06.2016 року, якою ОСОБА_1 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 152 КУпАП та притягнуто до штрафу у розмірі 1700 грн. є передчасним та помилковим.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови було неповно з`ясовано обставини справи та порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Водночас, щодо вимоги позивача закрити провадження у справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

До правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб'єктами владних повноважень (крім суду).

Системний аналіз норм КУпАП та КАС України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених статті 221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення субєктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, що є наслідком закриття провадження у цій частині вимог у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України.

Колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, постанова №06/124 від 24.06.2016 року підлягає скасуванню, а провадження у справі в частині вимоги про закриття провадження слід закрити.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при винесенні рішення порушив норми матеріального права, тому відповідно до статті 202 КАС України постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.05.2017 року у справі №344/9066/16-а провадження №2-а/344/44/17 скасувати та прийняти нову, якою позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради по справі про адміністративне правопорушення №06/124 від 24.06.2016 року.

Провадження у справі в частині вимоги про закриття - закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

ОСОБА_5

Повний текст постанови виготовлено 27.09.2017 року