Справа № 805/2527/17-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 р. Справа №805/2527/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., за участю секретаря судового засідання Мангуш З.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до 1) Димитрівського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області в особі ліквідаційної комісії, 2) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області в особі ліквідаційної комісії
про стягнення коштів у сумі 35902 грн. 37 коп.

за участю представників сторін:
від позивача: Бурдужа А.В. особисто
від першого відповідача: не з`явився
від другого відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 заявила позов до Димитрівського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області в особі ліквідаційної комісії, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області в особі ліквідаційної комісії про стягнення грошових коштів в сумі 35902 грн. 37 коп. як недоотриманої винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції.
Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в період з 1 лютого 2015 року по 6 листопада 2015 року була зарахована до складу сил та засобів, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі (районах) проведення антитерористичної операції на території Донецької області. Разом з цим, позивач зазначає, що відповідно до довідки Ліквідаційної комісії Димитрівського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області їй було нараховано та перераховано винагороду за безпосередню участь в антитерористичні операції на загальну суму 3539 грн., проте, позивач вважає, що недоотримана винагорода становить 35902 грн. 37 коп.
Перший відповідач проти позовних вимог заперечує, зазначає, що проміжок часу з 1 лютого 2015 року по 6 листопада 2015 року є загальним періодом, що визначає участь позивача в проведенні антитерористичної операції. Наразі, безпосереднє залучення позивача до проведення антитерористичної операції здійснювалось на підставі відповідних рапортів керівництва першого відповідача, за якими і проводилось нарахування та виплата винагороди позивачу за таку участь.
Другий відповідач проти позовних вимог позивача заперечує, зазначає, що зарахування особи до списку осіб, що безпосередньо беруть участь у проведені антитерористичних операцій, здійснюється на підставі відповідних наказів командирів (штабу АТО), в яких зазначається про дату початку такої участі та дату фактичного завершення такої участі. Після цього, на підставі вмотивованого рапорту керівника структурного підрозділу, де проходить службу особа, Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області видається відповідний наказ, який, в свою чергу, є підставою для нарахування грошової винагороди особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, призначеної за безпосередню участь у проведенні антитерористичної операції. Крім того, зазначив, що саме на підставі відповідних наказів та рапортів позивачу була виплачена винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши заперечення відповідачів та надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 проходила службу в органах внутрішніх справ у Димитрівському міському відділі Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області. Останнє присвоєне за період служби спеціальне звання майор поліції, про що свідчить витяг з наказу Головного управління національної поліції в Донецькій області про звільнення за власним бажанням позивача від 9 грудня 2015 року № 129 о/с.
Наказом Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 22 жовтня 2015 року № 295 майора міліції ОСОБА_1 було введено до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з метою виконання службових (бойових) завдань, з 1 лютого 2015 року. Відповідно до наказу першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 13 грудня 2015 року № 347 з 6 листопада 2015 року ОСОБА_1 виключено зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей. Зазначені обставини підтверджено довідкою, виданою Управлінням режиму та технічного захисту інформації Головного управління національної поліції в Донецькій області, довідкою Управління кадрового забезпечення Головного управління національної поліції в Донецькій області від 10 травня 2017 року № 1381/12/03-2017. Суд зазначає, що зазначені обставини не є спірними між сторонами.
Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про боротьбу з тероризмом», Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (зі змінами та доповненнями), затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114, постановою Кабінету Міністрів України № 158 від 04 червня 2014 року «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету», постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій», наказом Міністерства оборони України від 2 лютого 2015 року № 49 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій», наказом МВС України від 3 лютого 2015 року № 123.
Законом України «Про боротьбу з тероризмом» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що антитерористична операція - комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення злочинних діянь, здійснюваних з терористичною метою, звільнення заручників, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичного акту чи іншого злочину, здійснюваного з терористичною метою.
Згідно зі статтею 5 вказаного Закону Міністерство внутрішніх справ України здійснює боротьбу з тероризмом шляхом запобігання, виявлення та припинення злочинів, вчинених з терористичною метою, розслідування яких віднесене законодавством України до компетенції органів внутрішніх справ; надає Антитерористичному центру при Службі безпеки України необхідні сили і засоби; забезпечує їх ефективне використання під час проведення антитерористичних операцій.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» № 158 від 4 червня 2014 року (що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.
У відповідності до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» від 31 січня 2015 року № 24 установлено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у відсотках місячного грошового забезпечення. Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тисячі гривень на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тисячі гривень. Винагорода військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу виплачується також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після отриманих під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду поранень (контузії, травми, каліцтва).
Згідно з пунктом 2 даної постанови військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам виплачуються додаткові винагороди за виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.
Пунктом 3 вказаної постанови затверджено розмір винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду згідно з додатком 1, розмір додаткових винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам за виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду згідно з додатком 2.
Відповідно до пункту 6 постанови визнано таким, що втратив чинність, пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» від 4 червня 2014 року № 158 (Офіційний вісник України, 2014 року, № 46, стаття 1211) у частині виплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу винагороди в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш як 3 тис. гривень, у розрахунку на місяць.
Наказом Міністерства оборони України «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» від 2 лютого 2015 року № 49 затверджено Порядок та умови виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.
Згідно з пунктом 6 розділу 1 даного Порядку виплата винагород військовослужбовцям здійснюється за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду, визначених додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» від 31 січня 2015 року № 24 (далі Постанова).
Пунктами 1, 2, 3, 7 розділу ІІ вказаного Порядку передбачено, що військовослужбовцям (крім резервістів) у період мобілізації (у тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, у період проведення АТО за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою виплачується винагорода у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення. Розмір винагороди визначається, виходячи з розміру посадового окладу (у тому числі посадового окладу за посадою, до тимчасового виконання обов`язків (завдань) за якою допущено військовослужбовця), окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії, та повинен становити не менш як 3000 гривень на місяць. У разі участі у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця розмір винагороди визначається пропорційно дням участі, виходячи з її розміру, що становить не менш як 3000 гривень. Винагорода виплачується за час, обрахований з дня фактичного початку участі військовослужбовців (крім резервістів) у заходах, зазначених у пункті 1 цього розділу, до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів (штабу АТО).
Безпосередня участь у відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою підтверджується журналом бойових дій (журналом ведення оперативної обстановки), бойовим донесенням (підсумковим, терміновим та позатерміновим), рапортом керівника підрозділу, який виконував завдання. Крім того, підтвердними документами є бойовий наказ командира військової частини для виконання поставлених завдань охорони об`єктів (несення служби на блокпостах, звільнення об`єктів, які захоплені, тощо), письмовий наказ командира військової частини, який виконував завдання, запис у книзі прикордонної служби підрозділу охорони державного кордону про виконання завдань прикордонними нарядами щодо відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, постова відомість під час охорони об`єкта (блокпоста, базового табору, складу ракетно-артилерійського озброєння, польового парку тощо), де визначені особовий склад, який залучається до охорони, час, місце, порядок виконання завдань, книга служби нарядів та подій, що відбувалися.
3 лютого 2015 року Міністерством внутрішніх справ України видано наказ № 123 «Про деякі питання відрядження до зони АТО», яким передбачено, зокрема, начальникам головних управлінь, управлінь МВС України в областях, місті Києві, на залізницях, ДНДЕКЦ, ДДАІ, ДНДІ, ректорам вищих навчальних закладів, керівникам структурних підрозділів апарату МВС та підпорядкованих підрозділів під час підготовки наказів про відрядження до зони проведення антитерористичних операцій чітко визначати перелік завдань відповідно до зазначеного вище Закону, що покладаються на відряджену особу або відряджаються на підконтрольну Україні територію для виконання завдань відповідно до покладених на особу функціональних обов`язків (пункт 1).
Відповідно до пункту 3 даного наказу начальникам головних управлінь, управлінь МВС України в областях, місті Києві, на залізницях, ДНДЕКЦ, ДДАІ, ДНДІ, ректорам вищих навчальних закладів, керівникам структурних підрозділів апарату МВС та підпорядкованих підрозділів до 05 числа надавати до ДФЗБО МВС списик осіб, що безпосередньо беруть участь у проведенні антитерористичних операцій.
Згідно з пунктом 4 наказу Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку МВС визначено забезпечити нарахування грошової винагороди особам рядового і начальницького складу апарату Міністерства, головних управлінь, управлінь МВС України в областях, місті Києві, на залізницях, ДНДЕКЦ, ДДАІ, ДНДІ, ректорам вищих навчальних закладів та підпорядкованих МВС відповідно до наданих списків; виплату грошової винагороди здійснювати за наказами міністра внутрішніх справ або особи, яка його заміщує, начальників головних управлінь, управлінь МВС України в областях, місті Києві, на залізницях, ректорів вищих навчальних закладів на підставі вмотивованих рапортів керівників підрозділів, погоджених керівником або заступником керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, із зазначенням конкретних місць несення служби (населений пункт, блокпост) та бойових зіткнень.
З аналізу наведених норм вбачається, що зарахування особи до списку осіб, що безпосередньо беруть участь у проведенні антитерористичних операцій, здійснюється на підставі відповідних наказів командирів (штабу АТО), в яких зазначається про дату початку такої участі та дату фактичного завершення такої участі. Потім, на підставі вмотивованого рапорту керівника структурного підрозділу, де проходить службу особа, Головним управлінням МВС України в області видається відповідний наказ, який, в свою чергу, є підставою для нарахування грошової винагороди особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, призначеної за безпосередню участь у проведенні АТО.
З матеріалів справи вбачається, що позивачу була виплачена винагорода за участь в антитерористичній операції за лютий 2015 року 379 грн. (наказ від 2 квітня 2015 року № 738 за 3 дні), за березень 2015 року 287 грн. (наказ від 2 квітня 2015 року № 739 за 2 дні), за квітень 2015 року 344 грн. (наказ від 6 липня 2015 року № 1495 за 3 дні), за травень 2015 року 333 грн. (наказ від 6 липня 2015 року № 1495 за 3 дні), за червень 2015 року 262 грн. (наказ від 18.08.2015 року №1786 (за 27 днів)), за вересень 2015 року 372,00 грн. (наказ від 18 серпня 2015 року № 1786 за 2 дні), за липень 2015 року 290 грн. (наказ від 16 вересня 2015 року № 2013 за 3 дні), за серпень 2015 року 111 грн. (наказ від 16 вересня 2015 року № 2014 за 1 день), за вересень 2015 року 383 грн. (наказ від 6 листопада 2015 року за 3 дні), за жовтень 2015 року 969 грн. (наказ від 6 листопада 2015 року № 2457 за 6 днів), за період з 1 листопада 2015 року по 6 листопада 2015 року 181 грн. (наказ від 6 листопада 2015 року № 2434 за 1 день). Зазначені виплати проведені на підставі відповідних рапортів тимчасово виконуючого обов`язки начальника, начальника Димитрівського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області та згідно з розрахунками (відомостями) для проведення виплати грошової винагороди особам рядового і начальницького складу органів та підрозділів Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області.
Суд зауважує, що позивач проходила службу у Димитровському міському відділі Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, при цьому безпосередньо як сили та засоби антитерористичного центру при Службі безпеки України для участі у чергуваннях в добових нарядах щодо реагування на протиправні дії з боку незаконно озброєних формувань та диверсійно-розвідувальних груп, можливі прояви тероризму і сепаратизму, інші правопорушення, а також у відрядженнях була задіяна лише в періоди, визначені відповідними рапортами за підписом тимчасово виконуючого обов`язки начальника, начальника Димитрівського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, погодженими з заступником начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, які, в свою чергую, і слугували підставами для здійснення відповідачами нарахування та виплати позивачу винагороди за безпосередню участь у проведенні антитерористичної операції.
Крім того, суд зазначає, що період часу з 1 лютого 2015 року по 6 листопада 2015 року, в який позивач була зарахована до складу сил та засобів, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі (районах) проведення антитерористичної операції на території Донецької області є загальним періодом, що визначає участь позивача в проведенні антитерористичної операції. Безпосереднє залучення позивача до проведення антитерористичної операції здійснювалось на підставі відповідних рапортів керівництва першого відповідача, за якими і проводилось нарахування та виплата винагороди позивачу за таку участь з урахуванням Порядку та умов виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженого Наказом Міністерства оборони України «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» від 2 лютого 2015 року № 49.
Згідно з нормами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Димитрівського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області в особі ліквідаційної комісії, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області в особі ліквідаційної комісії про стягнення грошових коштів в сумі 35902 грн. 37 коп. як недоотриманої винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, відмовити повністю.
Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 26 вересня 2017 року. Постанова у повному обсязі складена 27 вересня 2017 року.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Смагар С.В.