Справа № 591/4946/16-а
Суддя: Кривенда О.В.
Дата ухвалення: 2017-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

22 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідача Кривенди О.В.,

суддів: Волкова О.Ф., Гриціва М.І., -

розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України судового рішення в адміністративній справі за його позовом до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

Зарічний районний суд м. Суми постановою від 13 березня 2017 року позов задовольнив.

Харківський апеляційний адміністративний суд постановою від 19 квітня 2017 року рішення суду першої інстанції скасував в частині, в задоволенні позову в цій частині відмовив, в іншій - залишив без змін.

Вищий адміністративний суд України постановою від 20 липня 2017 року рішення судів попередніх інстанцій скасував, у задоволенні позову відмовив.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду України із заявою про його перегляд з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

У заяві посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції

статті 50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1789-XII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1789-XII).

На обґрунтування заяви додано копії ухвал Вищого адміністративного суду України від 20 червня 2013 року, 29 квітня 2015 року та постанов Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року, 6 жовтня та 15 грудня 2015 року, які, на думку заявника, підтверджують неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Проте аналіз зазначених судових рішень не дає підстав для висновку про наявність неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

Так, у справах, ухвали Вищого адміністративного суду України та постанови Верховного Суду України в яких надані на порівняння, суди виходили з того, що на час звернення позивачів із заявами про перерахунок пенсії питання перерахунку пенсії працівникам прокуратури було врегулюване частинами тринадцятою, вісімнадцятою статті 50-1 Закону 1789-XII, а тому рішення в цих справах ухвалені відповідно до діючого на той час законодавства.

Тоді як у справі, рішення в якій оскаржується, висновки суду касаційної інстанції ґрунтуються на тому, що на час звернення позивача (4 квітня 2016 року) із заявою про перерахунок пенсії набув чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», в зв'язку з чим частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону

№ 1789-XII, які регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

Отже, прийняття різних за змістом судових рішень зумовлено різним правовим регулюванням виниклих правовідносин, оскільки вирішення питання про перерахунок призначених позивачам пенсій відбувалося у різні періоди часу.

Зазначене дає підстави для висновку про необґрунтованість поданої

ОСОБА_2 заяви.

Враховуючи викладене та керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом ОСОБА_2 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про скасування рішення, зобов'язання вчинити дії за заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 липня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кривенда

Судді: О.Ф. Волков

М.І. Гриців