Справа № 489/2091/17
Суддя: Кирильчук О. І.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №489/2091/17
Провадження №2-а/489/271/17
ПОСТАНОВА

іменем України

19 вересня 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Кирильчука О.І., за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Миколаєва Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Миколаївська філія публічного акціонерного товариства «Укртелеком», про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Миколаєва Миколаївської області від 31.03.2017 року №24/1 та зобовязати відповідача призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 05 січня 2017 року, оскільки їй відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку через відсутність необхідного пільгового стажу роботи за Списком №2 у звязку із тим, що не підлягають зарахуванню до пільгового стажу періоди перебування на курсах підвищення кваліфікації та період з 11.07.2000 року по 19.02.2001 року з огляду на відсутність атестації робочого місця.

Позивач та її представник позов підтримали, представник відповідача заперечував проти його задоволення, представник третьої особи надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та про наявність підстав про задоволення позову.

05 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Рішенням Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Миколаєва Миколаївської області від 31.03.2017 року №24/1 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку через відсутність необхідного пільгового стажу роботи за Списком №2 у звязку із тим, що надана пільгова довідка №64 від 10.12.2015 року не підлягає врахуванню, оскільки не відповідає записам в трудовій книжці та суперечить періодам проведеної атестації.

Відповідно до рішення Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Миколаєва Миколаївської області від 15.09.2017 року №65/1 внесено зміни до вказаного рішення від 31.03.2017 року №24/1, а саме встановлено, що до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2, зараховується період проходження підвищення кваліфікації в учбово-курсовому центрі з 11.05.1999 року по 21.05.1999 року, з 27.04.2000 року по 16.05.2000 року, оскільки ОСОБА_1 не звільнено з роботи на період навчання, та цей період підтверджено атестацією робочого місця. Не підлягають зарахуванню до пільгового стажу період з 11.07.2000 року по 19.02.2001 року відсутня атестація робочого місця. За наданими документами загальний стаж роботи заявниці становить 22 роки 2 місяці 12 днів, з них стаж роботи на пільгових умовах по Списку №2 складає 9 років 6 місяців 10 днів.

Згідно із п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Положеннями п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі Порядок №637) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У відповідності з п. 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як вбачається із довідки від 10.12.2015 року №64, ОСОБА_1 працювала повний робочий день в Центрі обслуговування споживачів та продажу послуг Миколаївської дирекції УДПЕЗ «Укртелеком» на посаді телефоніста міжміського телефонного звязку 2 класу і за період з 01.01.1991 року по 19.02.2001 року 10 років 1 місяць 19 днів виконувала роботи за професією телефоніста міжміського телефонного звязку, що передбачено Списком №2, розділом ХХІХ, пунктом 29.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

З Розділу ХХІХ «Звязок» Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162, вбачається, що телефоністи міжміського телефонного звязку, що постійно працюють з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією відносяться до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином, посада, на якій працювала позивач, міститься у Списку №2, що є однією із підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. 1 та п. 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442 (далі Порядок №442), атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоровя працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно із п. 4 цього Порядку №442 та підпунктом 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року №41, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

За змістом п. 6 Порядку №442, атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обгрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

У відповідності з п. 8 та п. 9 Порядку №442, відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Наказом Миколаївської телефонно-телеграфної станції від 10 липня 1995 року «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення» затверджений перелік робочих місць комутаторного цеху, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2. У зазначеному переліку наявна посада телефоніста міжміського телефонного звязку, яку обіймала позивач.

Наказом Центра обслуговування споживачів та продажу послуг Миколаївської дирекції Українського державного підприємства електрозвязку «Укртелеком» від 28.02.2001 року №20 «Про результати чергової атестації ділянки міжміського телефонно-телеграфного звязку(МТТЗ)» підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення протягом 5 років після вперше проведеної атестації робочих місць за умова праці(наказ №98 від 10.07.95 р.) за професією телефоніста комутаторної ділянки ММТЗ. Згідно листа Миколаївської філії ПАТ «Укртелеком» від 11 квітня 2016 року повідомлено начальника УПФУ в Заводському районі м.Миколаєва, що у вищевказаному наказі помилково зазначено наказ №98 замість наказу №99 від 10.07.1995 року.

Враховуючи п. 9 Порядку №442, на підставі наказу від 28.02.2001 року №20 підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації з 10.07.1995 року по 10.07.2000 року та з 28.02.2001 року, тобто з дати видання наказів і протягом наступних 5 років, чим спростовується посилання представника третьої особи на необхідність відраховувати граничний термін проведення чергової атестації з дати підписання 25.03.1996 року «Переліку робочих місць телефоністі міжміського телефонного звязку, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №2 розділ 29» головою атестаційної комісії.

Верховний суд України в постанові від 19 травня 2015 року в справі №21-175а15 дійшов висновку, що комплексний аналіз норм Закону №1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу. Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року в справі №21-183а13, від 10 березня 2015 року № 21-51а15.

Враховуючи відсутність документального підтвердження результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці за період з 11.07.2000 року по 19.02.2001 року, то у позивача не виникало права на зарахування цього періоду до пільгового стажу, а тому позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 71, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги і може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя