Справа № 805/4333/16-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Арестова Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року справа №805/4333/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача ОСОБА_2, суддів Гаврищук Т.Г., Ястребової Л.В.,

секретар судового засідання Терзі Д.А.,

за участю позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представників відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року у справі № 805/4333/16-а за позовом ОСОБА_3 до Голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступника директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації ОСОБА_4, Комісії з реорганізації з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністраці, треті особи - Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації , Донецька обласна державна адміністрація про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просив:

визнати протиправним та скасувати наказ Голови комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації, заступника директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації ОСОБА_4 від 04.11.2016 року №68к «Про зміну підстав звільнення ОСОБА_3Г.».

В обґрунтування позову зазначив, що він не подавав заяву про звільнення або заяву про переведення на іншу посаду, крім того він не надавав незгоду на продовження державної служби у звязку зі зміною її істотних умов. До того ж, у спірному наказі невірно зазначена його посада.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.02.2017 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано виданий головою комісії з реорганізації департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, заступника директора департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації ОСОБА_4 наказ Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації від 04 листопада 2016 року №68к Про зміну підстав звільнення ОСОБА_3Г..

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 червня 2017 року постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року скасовано, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому касаційним судом зазначено, що при новому розгляді справи судам попередніх інстанцій на підставі зібраних доказів необхідно встановити чи дійсно мала місце відмова, чи надання згоди позивача на продовження роботи у звязку зі змінами істотніх умов праці на займаній посаді.

При новому судовому розгляді позову постановою Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають істотне значення для справи, невідповідність висновків суду обставина справи, не надання належної оцінки доказам позивача, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що він був звільнений з посади заступника начальника управління-начальника відділу, але не був звільнений з державної служби, тому що був переведений для проходження державної служби в Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької облдержадміністрації згідно зі ст. 41 Закону України «Про державну службу».

Зазначає, що з ним не відбулося припинення держслужби. Він не надавав згоду відносно проходження служби за відповідною посадою та не висловлював волевиявлення щодо відмови у подальшому проходити державну службу.

Також позивач не надавав згоду на проходження державної служби у звязку із зміною її істотних умов.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, встановила наступне.

Судами встановлено, що Головою Донецької обласної державної адміністрації, керівником Донецької обласної військово-цивільної адміністрації 28 січня 2016 року прийнято розпорядження №54 Про структуру обласної державної адміністрації, яким утворено Департамент інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, як самостійний структурний підрозділ облдержадміністрації, шляхом злиття Департаменту з питань внутрішньої політики та Управління інформаційної політики та з питань преси Донецької обласної державної адміністрації.

Департамент інформаційної та внутрішньої політики визначено правонаступником вказаного Управління та Департаменту з питань внутрішньої політики. Також зазначено, що Департамент з питань внутрішньої політики підлягає припиненню як юридична особа.

01 лютого 2016 року прийнято наказ Департаменту з питань внутрішньої політики №14к Про проведення заходів з реорганізації, за яким підлягає скороченню посада заступника начальника управління начальника відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації (том 1 а.с. 61-62).

З вказаним наказом ОСОБА_3 ознайомився 01.02.2016р., про що свідчить відповідний лист ознайомлення (том 1 зворотній бік а.с. 62).

19 травня 2016 року позивач ознайомився з попередженням про зміну істотних умов державної служби заступника начальника управління начальника відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації (том 1 а.с. 65).

Розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника Донецької обласної військово-цивільної адміністрації від 15 липня 2016 року № 600 затверджено персональний склад комісії з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, за яким заступник директора Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи Донецької обласної державної адміністрації ОСОБА_4 є головою цієї комісії (том 1 а.с. 63-64).

27 липня 2016 року позивача ознайомлено з листом Департаменту інформаційної та внутрішньої політики від 26.07.2016р. №3/04.01-104-13, яким повідомлено, що у зв'язку з ненадходженням від ОСОБА_3 заяви про звільнення або про переведення на запропоновану посаду, він вважається таким, що погодився з запропонованою посадою заступника начальника відділу фінансового, кадрового та правового забезпечення Департаменту інформаційної та внутрішньої політики. Також зазначено, що ОСОБА_3 просять надати до Департаменту інформаційної та внутрішньої політики пакет документів, необхідних для працевлаштування на запропонованій посаді (том 1 а.с. 67).

Також 27.07.2016 року комісією з реорганізації Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації складено акт, за яким від позивача не надійшло заяви про звільнення або про переведення на запропоновану посаду та він вважається таким, що погодився з запропонованою посадою заступника начальника відділу фінансового, кадрового та правового забезпечення Департаменту інформаційної та внутрішньої політики (том 1 а.с. 66).

05 серпня 2016 року головою комісії ОСОБА_4 видано наказ Департаменту з питань внутрішньої політики №65к Про звільнення ОСОБА_3Г., за яким відповідно до ст.43 Закону України Про державну службу звільнено ОСОБА_3, заступника начальника управління начальника відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації, з займаної посади 05.08.2016р. за переведенням для продовження служби в Департаменті інформаційної та внутрішньої політики, згідно із ст.41 Закону України Про державну службу(том 1 а.с. 8).

Позивач був ознайомлений з зазначеним наказом 05.08.2016 року (том 1 зворотній бік а.с 8).

Відповідний запис було внесено у трудову книжку позивача БТ-ІІ №7660330 (том 1 зворотній бік а.с.11).

Відповідно до наказу Департаменту інформаційної та внутрішньої політики №17 к Про призначення ОСОБА_3Г. від 10.08.2016 року, позивача призначено на посаду заступника начальника відділу фінансового, кадрового та правового забезпечення Департаменту інформаційної та внутрішньої політики за переведенням з Департаменту з питань внутрішньої політики. Цим наказом позивачу рекомендовано у строк до 15.08.2016 року прибути до Департаменту інформаційної та внутрішньої політики з трудовою книжкою та документами, необхідними для належного оформлення працевлаштування (том 1 а.с. 26).

На зворотному боці вказаного наказу 10.08.2016 року позивач зазначив, що заяву на переведення в Департамент інформаційної та внутрішньої політики не писав та зазначив, що заборонив ОСОБА_4 передавати його персональні дані в інші структури (том 1 зворотній бік а.с. 26).

Судами встановлено, що позивач не надав відповідні документи для працевлаштування та до виконання службових обов'язків не приступив.

Наказом Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації від 15 вересня 2016 року за № 23-к Про скасування наказів від 10 серпня 2016 року №17-к, №18-к, №19-к на підставі актів відсутності працівників на робочому місці від 16 серпня 2016 року та від 17 серпня 2016 року скасовано, зокрема, наказ від 10 серпня 2016 року №17к Про призначення ОСОБА_3Г.(том 2 а.с. 22, 23-24).

04 листопада 2016 року головою комісії ОСОБА_4 видано спірний наказ Департаменту з питань внутрішньої політики № 68к Про зміну підстав звільнення ОСОБА_3Г., за яким враховуючі, що протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби від ОСОБА_3 не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому частини четвертої статті 43 Закону України Про державну службу, однак він не погодився із запропонованою йому посадою в Департаменту інформаційної та внутрішньої політики, змінено підстави звільнення позивача шляхом викладання пункту першого наказу Департаменту інформаційної та внутрішньої політики від 05 серпня 2016 року №65к Про звільнення ОСОБА_3Г. в новій редакції наступного змісту: ОСОБА_3 з посади начальника управління начальника відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації 05.08.2016 року у зв'язку з незгодою на проходження державної служби у зв'язку із зміною її істотних умов відповідно до пункту 6 частини першої статті 83 Закону України Про державну службу (том 1 а.с. 27).

Позивач ознайомився з цим наказом 07.11.2016 року, про що зазначено на зворотному боці спірного наказу (том 1 зворотній бік а.с. 27).

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії наказу Департаменту з питань внутрішньої політики від 01.12 2016 року № 72к Про внесення змін до наказу від 04.11.2016 № 68к до спірного наказу внесено зміни шляхом зазначення належну посаду позивача заступник начальника управління начальника відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації замість неналежної начальник управління начальник відділу інформаційно-правового забезпечення управління комунікацій з громадськістю Департаменту з питань внутрішньої політики облдержадміністрації (том 1 а.с. 55).

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основним видом розпорядчих документів, які видаються керівниками державних підприємств, установ, організацій на правах єдиноначальності на підставі та на виконання чинних нормативно-правових актів, розпорядчих документів та директивних листів вищестоящих органів або за власною ініціативою чи ініціативою структурних підрозділів державних підприємств, установ, організацій є накази.

Загальні положення організації роботи з документами в установах незалежно від способу фіксації та відтворення інформації, яка міститься в документах, включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік і контроль за виконанням встановлено нормами Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242 (далі Типова інструкція з діловодства) та Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55 (щодо структури та змісту).

Відповідно до п. 84 Типової інструкції з діловодства накази видаються як рішення організаційно-розпорядчого чи нормативно-правового характеру. За змістом управлінської дії накази видаються з основних питань діяльності установи, адміністративно-господарських або кадрових питань.

Зазначені приписи щодо різновидів наказів містяться і у Переліку типових документів, що створюються під час діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 квітня 2012 року за № 571/20884, де вказано, що за змістом, строками зберігання та напрямками діяльності на державному підприємстві, в установі, організації видуваються накази: з основної діяльності; з кадрових питань (особового складу) (про прийняття на роботу, переведення, заохочення, звільнення, сумісництво працівників, про матеріальну допомогу, про надання відпусток тощо); з адміністративно-господарських питань.

Відповідно до п. 89 Типової інструкції з діловодства накази (розпорядження) підписуються керівником установи, а у разі його відсутності - посадовою особою, яка виконує його обов'язки. Після підписання наказу (розпорядження) зміни до нього вносяться лише шляхом видання нового наказу (розпорядження) про внесення змін.

Згідно п. 92 Типової інструкції з діловодства якщо наказом (розпорядженням) відміняється попередній розпорядчий документ, у розпорядчій частині зазначається пункт, який повинен починатися із слів: "Визнати таким, що втратив чинність,...". Зміни, що вносяться до наказу (розпорядження) оформляються окремим наказом (розпорядженням), який повинен мати такий заголовок: "Про внесення змін до наказу (розпорядження)..." із зазначенням дати, номера, назви виду розпорядчого документа, до якого вносяться зміни. Розпорядча частина наказу (розпорядження) починається з такого пункту: "1. Внести зміни до наказу (розпорядження)". Далі окремими підпунктами формулюються зміни до розпорядчого документа. Якщо зміни до розпорядчого документа оформляються на окремому аркуші (аркушах), в першому пункті розпорядчої частини наказу (розпорядження) зазначається: "1) Внести зміни до... (додаються)".

КЗпП України та Закон України Про державну службу також не встановлюють таких обмежень.

Отже, видавник спірного наказу наділений правом прийняття наказів про внесення змін до раніше прийнятих наказів.

Відповідно до ч 3 ст. 43 Конституції України використання примусової праці забороняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII державний службовець може бути переведений на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець.

Згідно ч. 2 ст. 41 Закону України Про державну службу переведення здійснюється лише за згодою державного службовця.

Частиною 4 ст. 43 Закону України Про державну службу передбачено, що про зміну істотних умов служби керівник державної служби письмово повідомляє державного службовця не пізніш як за 60 календарних днів до зміни істотних умов державної служби, крім випадків підвищення заробітної плати. У разі незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у звязку із зміною істотних умов державної служби він подає керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 цього Закону або заяву про переведення на іншу запропоновану йому посаду не пізніш як за 60 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби. Якщо протягом 60 календарних днів з дня ознайомлення державного службовця з повідомленням про зміну істотних умов служби від нього не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому цієї частини, державний службовець вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби.

Як зазначалося позивачем в позові, а також в апеляційній скарзі, на зміну істотних умов праці він згоди не надавав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону № 889-VIII державна служба припиняється, зокрема, у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у звязку із зміною її істотних умов (ст. 43 цього Закону).

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що на зворотному боці наказу Департаменту інформаційної та внутрішньої політики від 10.08. 2016 року № 17к Про призначення ОСОБА_3Г., яким позивача призначено на посаду заступника начальника відділу фінансового, кадрового та правового забезпечення Департаменту інформаційної та внутрішньої політики за переведенням з Департаменту з питань внутрішньої політики, позивач зазначив, що заяву на переведення в Департамент інформаційної та внутрішньої політики не писав та зазначив, що заборонив ОСОБА_4 передавати його персональні дані в інші структури.

Під час судового засідання суду першої інстанції встановлено, що позивач не надав відповідні документи для працевлаштування та до виконання службових обов'язків не приступив.

До того ж, наказом Департаменту інформаційної та внутрішньої політики Донецької обласної державної адміністрації від 15 вересня 2016 року за № 23-к Про скасування наказів від 10 серпня 2016 року № 17-к, № 18-к, № 19-к на підставі актів відсутності працівників на робочому місці від 16 серпня 2016 року та від 17 серпня 2016 року скасовано, зокрема, наказ від 10 серпня 2016 року № 17к Про призначення ОСОБА_3Г. так позивач не надавав відповідні документи для працевлаштування та до виконання службових обов'язків не приступав.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач висловив незгоду на проходження державної служби у звязку із зміною її істотних умов. Зазначене підтверджено у письмовій формі шляхом зазначення про це на зворотному боці наказу Департаменту інформаційної та внутрішньої політики від 10 серпня 2016 року № 17к Про призначення ОСОБА_3Г..

Колегія суддів не приймає доводи апелянта на те, що він вже був звільнений наказом голови комісії ОСОБА_4 від 05 серпня 2016 року № 65к Про звільнення ОСОБА_3Г., у той час як спірним наказом його, фактично, звільнено повторно заднім числом, - з огляду на те, що спірним наказом лише внесено зміни до раніше прийнятого відповідачем наказу від 05 серпня 2016 року № 65к Про звільнення ОСОБА_3Г..

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі з боку органів державної влади.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Враховуючи викладене, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року у справі № 805/4333/16-а залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року у справі № 805/4333/16-а залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

У повному обсязі ухвала складена 26 вересня 2017 року

ОСОБА_1 ОСОБА_2

Судді Т.Г. Гаврищук

ОСОБА_7