Справа № 686/13459/17
Суддя: Мазурок О. В.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

8 вересня 2017 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Потаніній О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому про визнання неправомірним рішення щодо відмови в призначенні пенсії та зобовязання здійснити призначення та нарахування пенсії за вислугу років та просить визнати протиправними дії та рішення суб'єкта владних повноважень Управління Пенсійного Фонду України у місті Хмельницькому про відмову в вирахуванні в спеціальний 20-річний стаж необхідний для призначення пенсії за вислугою років половини навчання в Ужгородському державному Університеті з 01.09.1994 року по 25.06.1999 року та роботу з 12.10.1999 року по 25.12.2000 року в органах податкової міліції на посаді старшого оперуповноваженого Острозького ВПМ УПМ ДНА в Рівненській області, а також відмову у призначенні йому пенсії за вислугу років згідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» та зобов'язати управління Пенсійного Фонду України у місті Хмельницькому врахувати до вислуги років половину навчання в Ужгородському державному Університеті з 01.09.1994 року по 25.06.1999 року включно (2 роки 5 місяців та 10 днів) та роботу з 12.10.1999 року по 25.12.2000 року (1 рік 2 місяці 13 днів) в органах податкової міліції на посаді старшого оперуповноваженого Острозького ВПМ УПМ ДНА в Рівненській області та здійснити призначення і нарахування мені пенсії за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 15.01.2011р з дня звернення, а саме з 27.06.2017 року із розрахунку 90 % від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 24 календарних місяці

На обґрунтування своїх вимог зазначив, що 27 червня 2017 року він звернувся до управління Пенсійного фонду України м. Хмельницькому із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

На його заяву про призначення пенсії за вислугу років відповідач листом від 05.07.2017 року № 281 /м-12 повідомило про відмову у призначенні пенсії за вислугою років у зв'язку тим, що працівники прокуратури права на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням пункту 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 № 213-УІII не мають.

Вказане рішення він вважає незаконним і таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення, оскільки у нього є всі законні підстави для призначення пенсії за вислугу років.

Позивач направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позову.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що ОСОБА_1 з 01.09.1994 року по 25.06 1999 року навчався на юридичному факультеті Ужгородського державного Університету на денній (стаціонарній) формі навчання за спеціальністю правознавство, після завершення навчання йому присвоєно кваліфікацію спеціаліста юрист.

З 12.10.1999 року по 25.12.2000 року позивач працював в органах податкової міліції на посаді старшого оперуповноваженого Острозького ВПМ УПМ ДНА в Рівненській області, що підтверджується трудовою книжкою та послужним списком.

27 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України м. Хмельницькому із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Відповідач листом від 05.07.2017 року № 281 /м-12 повідомив позивача про відмову у призначенні пенсії за вислугою років у зв'язку тим, що працівники прокуратури права на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням пункту 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 № 213-УІII не мають.

Частиною першою статті 46 Закону України «Про прокуратуру» прокурорами і слідчими можуть призначатися громадяни України, які мають вищу юридичну освіту, необхідні ділові і моральні якості.

Згідно з частиною першою статті 501 Закону України «Про прокуратуру»

(у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержаної перед місяцем звернення за призначення пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного ) законодавства.

За частиною пятою цієї статті в редакції Закону України від 12 липня 2001 року № 2663-III «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах.

Право на пенсійне забезпечення за вислугу років мають громадяни України, які поряд з іншими підставами здобули і мають вищу юридичну освіту, пропрацювали на посадах прокурорів і слідчих встановлений для цього законом час або виконували роботу, співмірну з роботою на прокурорських посадах, чи займалися діяльністю, необхідною для того, щоб обійняти посаду прокурора чи слідчого, зокрема, навчалися у вищому юридичному навчальному закладі і здобули освіту, що за рівнем відповідає вищій юридичній освіті.

У частині першій статті 42 Закону України «Про освіту» (у редакції, чинній на час доповнення Закону № 1789-XII статтею 501 зі змінами, внесеними у цю статтю Законом № 2663-ІІІ) встановлено, що вища освіта забезпечує фундаментальну наукову, професійну та практичну підготовку, здобуття громадянами освітньо-кваліфікаційних рівнів відповідно до їх покликань, інтересів і здібностей.

Згідно з частинами першоютретьою статті 43 цього Закону вищими закладами освіти є: технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші. Відповідно до статусу вищих закладів освіти встановлено чотири рівні акредитації: перший рівень технікум, училище, інші прирівняні до них вищі заклади освіти; другий рівень коледж, інші прирівняні до нього вищі заклади освіти; третій і четвертий рівні (залежно від наслідків акредитації) інститут, консерваторія, академія, університет. Вищі заклади освіти здійснюють підготовку фахівців за такими освітньо-кваліфікаційними рівнями: молодший спеціаліст забезпечують технікуми, училища, інші вищі заклади освіти першого рівня акредитації; бакалавр забезпечують коледжі, інші вищі заклади освіти другого рівня акредитації; спеціаліст, магістр забезпечують вищі заклади освіти третього і четвертого рівнів акредитації.

За статтею 6 Закону України від 17 січня 2002 року № 2984-ІІІ «Про вищу освіту» до структури вищої освіти входять освітні й освітньо-кваліфікаційні рівні. До освітніх рівнів віднесено неповну вищу освіту, базову вищу освіту та повну вищу освіту, до освітньо-кваліфікаційних рівнів молодший спеціаліст, бакалавр та спеціаліст, магістр.

Ужите в частині пятій статті 501 Закону № 1789-XII словосполучення «навчання у вищих юридичних навчальних закладах» слід розуміти як цілеспрямовану пізнавальну діяльність людини з отримання знань, умінь та навичок у таких закладах вищої освіти, які спроможні їх надати. За змістом, обсягом та рівнем набуті знання та фахова підготовка мають відповідати поняттю «вища освіта», зокрема й поняттю «вища юридична освіта», за якої громадянин може обійняти посаду прокурора і слідчого або посаду державного службовця, для зайняття якої вимагається така освіта. При цьому має враховуватися тільки час навчання, затрачений на здобуття вищої юридичної освіти, за наявності якої громадянин може (міг) обійняти прокурорську посаду чи посаду слідчого прокуратури.

У розумінні частини пятої статті 501 Закону України «Про прокуратуру» до стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення за вислугу років, належить зараховувати половину строку навчання в тих вищих юридичних навчальних закладах, які за змістом, обсягом та рівнем знань забезпечують надання вищої освіти.

А тому враховуючи вищевикладене суд вважає, що відмова представника управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про зарахування в спеціальний 20 річний стаж необхідний для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугою років половини навчання в Ужгородському державному Університеті з 01.09.1994 року по 25.06.1999 року та роботу з 12.10.1999 року по 25.12.2000 в органах податкової міліції на посаді старшого оперуповноваженого Острозького ВПМ УПМ ДПА в Рівненській області та відмова у призначенні йому пенсії за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» є неправомірними.

Крім того суд враховує, що згідно зі ст. 8 ОСОБА_2 України в Україні визнається і діє принцип зерховенства права. ОСОБА_2 України має найвищу юридичну силу. Закони та нші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_2 України і ювинні відповідати їй. ОСОБА_2 України є нормами прямої дії.

Відповідно до статті 22 ОСОБА_2 України закріплені нею права і свободи не є іичсрнними. гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження місту та обсягу існуючих прав і свобод.

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою ОСОБА_2 України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 ОСОБА_2 України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав на необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 69-72, 94, 104, 158-163, 186 КАС України, ст.ст. 8, 22 ОСОБА_2 України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо відмови у в зарахуванні в спеціальний 20 річний стаж необхідний для призначення пенсії за вислугою років половини навчання в Ужгородському державному Університеті з 01.09.1994 року по 25.06.1999 року та роботу з 12.10.1999 року по 25.12.2000 в органах податкової міліції на посаді старшого оперуповноваженого Острозького ВПМ УПМ ДПА в Рівненській області, а також відмову у призначенні йому пенсії за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому зарахувати до вислуги років половину навчання в Ужгородському державному Університеті з 01.09.1994 по 25.06.1999 року включно (2 роки 5 місяців та 10 днів) та роботу з 12.10.1999 року по 25.12.2000 року (1 рік 2 місці 13 днів) в органах податкової міліції на посаді старшого оперуповноваженого Острозького ВПМ УПМ ДПА в Рівненській області та здійснити призначення і нарахування йому пенсії за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 15.01.2011 року з дня звернення, а саме з 27.06.2017 року із розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 24 календарних місяці роботи підряд на прокурорсько-слідчих посадах, без обмежень та оподаткування.

Судові витрати в сумі 640 грн. стягнути на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України

На постанову через суд першої інстанції, який її ухвалив, може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Суддя: