Справа № 658/2421/17
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 658/2421/17

Категорія: 11.1 Головуючий в 1 інстанції: Посунько Г.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Домусчі С.Д.,

- Кравець О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Каховського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області на постанову Горностаївського районного суду Херсонської області від 08 серпня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Каховського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Каховського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області, в якому позивач просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у визначенні стажу судді 25 років 00 місяців 25 днів та перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці; зобов'язати відповідача визначити стаж позивача з урахуванням строку строкової військової служби 2 роки 00 місяців 25 днів, з урахуванням роботи на посаді слідчого 06 років 09 місяців 10 днів, з урахуванням навчання у вищих навчальних закладах 01 рік 11 місяців 15 днів, з урахуванням роботи на посаді судді 14 років, тобто 25 років 00 місяців 25 днів; зобов'язати відповідача провести перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці виходячи зі стажу судді 25 років 00 місяців 25 днів у розмірі 90 відсотків місячної суддівської винагороди працюючого судді з 07 червня 2017 року, з урахуванням проведених виплат.

Постановою Горностаївського районного суду Херсонської області від 08 серпня 2017 року вказаний позов задоволено. Визнано дії Каховського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області щодо відмови визначення стажу судді 25 років 00 місяців 25 днів та перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці позивача протиправними. Зобов'язано Каховське об'єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області визначити стаж судді позивача з урахуванням періоду проходження строкової військової служби (02 роки 00 місяців 25 днів), періоду роботи на посаді слідчого (06 років 09 місяців 10 днів) та половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах (01 рік 11 місяців 15 днів). Зобов'язано Каховське об'єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області провести позивачу перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці, виходячи зі стажу судді 25 років 00 місяців 25 днів, в розмірі 90 відсотків місячної суддівської винагороди працюючого судді, починаючи з 07 червня 2017 року, з урахуванням проведених виплат.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції з прийняттям по справі нового рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог, наголошуючи, зокрема, на порушенні судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно розрахунку стажу судді, архівної довідки УМВС України в Херсонській області від 13 червня 2017 року № 1572/04/2/2-2017, трудової книжки серії НОМЕР_2, виданої 10 вересня 1980 року, диплому Української академії внутрішніх справ серії НОМЕР_3 від 27 липня 1993 року, диплому Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого серії НОМЕР_4 від 29 червня 2002 року та військового білету серії НОМЕР_1, виданого 20 жовтня 1980 року, вбачається, що позивач: з 31 жовтня 1980 року по 25 листопада 1982 року - проходив строкову військову службу (02 роки 00 місяців 25 днів); з 01 серпня 1990 року по 05 вересня 1993 року - навчався за денною формою навчання у вищому юридичному навчальному закладі - в Українській академії внутрішніх справ (половина строку навчання - 01 рік 06 місяців 17 днів); з 06 вересня 1993 року по 14 червня 2000 року - працював слідчим в різних відділах УМВС України в Херсонській області (06 років 09 місяців 10 днів); з 01 вересня 2001 року по 27 червня 2002 року - навчався за денною формою навчання у вищому юридичному навчальному закладі - в Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого (половина строку навчання - 00 років 04 місяці 28 днів); з 03 березня 2003 року по 31 жовтня 2005 року - працював на посаді судді Великолепетиського районного суду Херсонської області (02 роки 07 місяців 29 днів); з 01 листопада 2005 року по 06 червня 2017 року - працював на посаді судді Каховського міськрайонного суду Херсонської області (11 років 07 місяців 06 днів).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 30 травня 2017 року № 1321/0/15-17 позивача звільнено з посади судді Каховського міськрайонного суду Херсонської області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Наказом Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 06 червня 2017 року № 10-04-2/29 позивача відраховано зі штату суду з 07 червня 2017 року.

Згідно матеріалів справи, з 07.06.2017 року позивач взятий на облік відповідача та з цієї дати Каховським ОУПФУ Херсонської області позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

При цьому, визначаючи розмір грошового утримання позивача, відповідач виходив з того, що позивач має стаж роботи судді 14 років 03 місяці 05 днів, не врахувавши до цього стажу період проходження позивачем строкової військової служби 02 роки 00 місяців 25 днів, період роботи на посаді слідчого 06 років 09 місяців 10 днів та половину строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах 01 рік 11 місяців 15 днів.

07.07.2017 року позивач звернувся до Каховського ОУПФУ Херсонської області із заявою про визначення стажу роботи, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, 25 років 00 місяців 25 днів, включивши до його стажу календарний період проходження строкової військової служби, період перебування на посаді слідчого та половину строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, а також про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 % розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

11.07.2017 року Каховське об'єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області відмовило позивачеві у перерахунку його довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням стажу судді 25 років 00 місяців 25 днів, посилаючись на те, що відповідно до ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII до стажу роботи судді не зараховується календарний період проходження строкової військової служби, період роботи на посаді слідчого та половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що стаж роботи позивача на посаді судді, до якого, зокрема, зараховується період проходження строкової військової служби, період роботи на посаді слідчого та половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, становить повних 25 років, що, в свою чергу, дає йому право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків суддівської винагороди.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на викладене.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 116 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею до Вищої ради правосуддя, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви ухвалює рішення про звільнення судді з посади.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

При цьому, згідно п. 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

При цьому, згідно пункту 34 розділу XII Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Аналогічні вимоги містив п. 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI (чинного та в редакції на момент роботи позивача на посаді судді), яким було визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

В свою чергу, відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» (в редакції, що діяла на день призначення (обрання) позивача суддею) від 15.12.1992 року № 2862-XII до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Також, відповідно до абзацу 3 пункту 1 Указу Президента України № 584 від 10.07.1995 року «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Згідно абзацу 2 пункту 3-1 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 03.09.2005 року «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» (чинного та в редакції на момент роботи позивача на посаді судді) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Конституційний Суд України у Рішенні від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 зазначив, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини).

Таким чином, з наведеного вбачається, що законодавством, яке діяло на момент призначення (обрання) позивача суддею та в період роботи позивача на посаді судді, передбачалось право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу та період проходження строкової військової служби, а також період роботи на посадах прокурорів і слідчих.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, згідно розрахунку стажу судді, архівної довідки УМВС України в Херсонській області від 13 червня 2017 року № 1572/04/2/2-2017, трудової книжки серії НОМЕР_2, виданої 10 вересня 1980 року, диплому Української академії внутрішніх справ серії НОМЕР_3 від 27 липня 1993 року, диплому Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого серії НОМЕР_4 від 29 червня 2002 року та військового білету серії НОМЕР_1, виданого 20 жовтня 1980 року, вбачається, що позивач: з 31 жовтня 1980 року по 25 листопада 1982 року - проходив строкову військову службу (02 роки 00 місяців 25 днів); з 01 серпня 1990 року по 05 вересня 1993 року - навчався за денною формою навчання у вищому юридичному навчальному закладі - в Українській академії внутрішніх справ (половина строку навчання - 01 рік 06 місяців 17 днів); з 06 вересня 1993 року по 14 червня 2000 року - працював слідчим в різних відділах УМВС України в Херсонській області (06 років 09 місяців 10 днів); з 01 вересня 2001 року по 27 червня 2002 року - навчався за денною формою навчання у вищому юридичному навчальному закладі - в Національній юридичній академії України імені Ярослава Мудрого (половина строку навчання - 00 років 04 місяці 28 днів); з 03 березня 2003 року по 31 жовтня 2005 року - працював на посаді судді Великолепетиського районного суду Херсонської області (02 роки 07 місяців 29 днів); з 01 листопада 2005 року по 06 червня 2017 року - працював на посаді судді Каховського міськрайонного суду Херсонської області (11 років 07 місяців 06 днів).

Також, згідно наявного в матеріалах справи розрахунку стажу позивача, який дає йому право на відставку, вбачається, що вказані періоди були враховані при прийнятті рішення про відставку позивача.

Доводи відповідача щодо наявності у позивача стажу роботи на посаді судді лише у розмірі 14 років 03 місяці 05 днів, який, на думку останнього, дає йому право на щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 80% його суддівської винагороди, повністю спростовуються, як рішенням Вищої ради правосуддя від 30.05.2017 року № 1321/0/15-17, яким звільнено позивача у відставку саме при наявності у нього стажу судді повних 25 років, а так само і розрахунком стажу позивача, який дає йому право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці, Каховського міськрайонного суду Херсонської області.

Колегія суддів зазначає, що висновок відповідача про наявність у позивача стажу на посаді судді менше 20 років прямо суперечить рішенню Вищої ради правосуддя від 30.05.2017 року № 1321/0/15-17 про звільнення позивача з посади судді у відставку, в якому чітко вказано, що додані до заяви позивача документи свідчать, що суддя Єйбог І.М. має достатній для звільнення у відставку стаж роботи (тобто, не менше 20 років), визначений на підставі ст.ст. 116, 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та п. 34 р. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

За встановлених у справі обставин щодо врахування при звільненні позивача у відставку повних 25 років його стажу в якості стажу судді, що дає йому право на таку відставку, розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача повинен складати 90% його суддівської винагороди, а дії відповідача про призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 80% його суддівської винагороди є протиправними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги повністю спростовуються наведеними вище висновками суду апеляційної інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, оскільки висновки суду першої інстанції обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, колегія суддів, на підставі ст. 200 КАС України, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Каховського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області на постанову Горностаївського районного суду Херсонської області від 08 серпня 2017 року - залишити без задоволення.

Постанову Горностаївського районного суду Херсонської області від 08 серпня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Каховського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О.О. Кравець