Справа № 487/2503/17
Суддя: Павлова Ж. П.
Дата ухвалення: 2017-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/2503/17
Провадження №2-а/487/166/17
Заводський районний суд м. Миколаєва
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15.09.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Павлової Ж.П., при секретарі Табунщик К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Очаківської міської ради Миколаївської області про визнання протиправною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

10.05.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Виконавчого комітету Очаківської міської ради Миколаївської області про визнання протиправною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11 квітня 2017 року адміністративною комісією виконкому Очаківської міської ради Миколаївської області, винесена постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 грн. Вважає, що дана постанова є незаконною та просить її скасувати, оскільки висновки викладені у постанові не відповідають фактичним обставинам справи, справа розглянута не обєктивно, протокол та постанова про адміністративне правопорушення оформлені не належним чином, та складені з порушенням норм права. Посилаючись на викладене просила позов задовольнити, скасувати постанову адміністративної комісії виконкому Очаківської міської ради Миколаївської області №3 від 11.04.2017 року.

До судового засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву в якій просила позов задовольнити та розглянути справу без її участі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, причину неявки не повідомив, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 01.03.2017 року інспектором-контролером Очаківської комунальної служби благоустрою ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення №3, відповідно до якого ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення та порушила вимоги ст.152 КУпАП, а саме при перевірці на перехресті вул. Спаська та Паркова, 15/2 встановлено, що ОСОБА_1, не підтримує територію, де розташований її власний обєкт (колишній міський туалет) у належному безпечному та чистому стані, не дотримується п.2.6 правил благоустрою санітарного утримання території, забезпечення чистоти та порядку в м. Очаків. За результатами розгляду даного протоколу 11.04.2017 року адміністративною комісією виконкому Очаківської міської ради Миколаївської області винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, в порядку ст.152 КУпАП у вигляді штрафу 340 грн.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення №3 від 01.03.2017 року та постанова про накладення адміністративного стягнення №3 від 11.04.2017 року складено без участі ОСОБА_1А, що свідчить про неналежне повідомлення останньої про розгляд протоколу та постанови про адміністративне правопорушення та порушення її прав.

Ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно зі ст. 256 КУпАП У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в ОСОБА_3.

ОСОБА_3 підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративнїо відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Крім того, ст. 254 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дотримання всіх вищезазначених вимог КУпАП є обовязковим при складанні протоколів про адміністративні правопорушення.

Судом встановлено, що протокол №3 від 01.03.2017 року не оформлений належним чином: складався не у присутності позивача; пояснення у позивача не відбирались; зауваження до змісту ОСОБА_3 не запитувались; позивачем ОСОБА_3 не підписувався; права і обовязки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що має бути зроблена відмітка у ОСОБА_3, позивачу не розяснювались; під розпис ОСОБА_3 позивачу не вручався. ОСОБА_3 не містить адрес свідків (присутніх), що унеможливлює їх ідентифікацію та виклик для допиту у якості свідків для підтвердження фактичних обставин справи.

Отже, ОСОБА_3 не має необхідної юридичної сили та не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Будь-яких підстав для визначення ОСОБА_1 такою, що вона вчинила порушення п. 2.3. Правил у Відповідача не має, бо ОСОБА_3 не встановлені такі обставини.

ОСОБА_1, відповідно до договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 01.10.2007, посвідченого ОСОБА_4, приватним нотаріусом Очаківського міського нотаріального округу Миколаївської області за реєстровим номером 1857, є власником нежитлової будівлі, підземний туалет, адреса обєкта: Миколаївська обл., м. Очаків, вул. Бебеля, буд. 15/2, право власності зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 20.01.2008р.

Таким чином, ОСОБА_1 не є власником нежитлової будівлі, зазначеної у ОСОБА_3 та Постанові, а отже у адміністративної комісії відсутні будь-які належні та допустимі докази щодо вчинення Позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до приписів ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 276 КУпАП, адміністративними комісіями справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем проживання порушника.

Статтею 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. З Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 КАСУ адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання позивача.

Згідно зі ст. 69 КАСУ, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Статтею 70 КАСУ визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до переконання що протокол та постанова про адміністративне правопорушення складений у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що є неприпустимим, оскільки особі, при складанні протоколу не розясненні його права і обовязки, передбачені ст.268 КУпАП, та така особа під час складання протоколу позбавлена права дати пояснення і висловити зауваження щодо змісту протоколу.

Також, враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, постанови про накладення адміністративного стягнення, які не тільки визнають суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення від 01.03.2017 року та постанова про накладення адміністративного стягнення від 11.04.2017 року у такому вигляді не можуть бути предметом розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви, які відповідно до положень ст.62 ч.3 Конституції України тлумачаться на користь ОСОБА_1

З огляду на викладене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова по справі про адміністративне правопорушення №3 від 11.04.2017 року про притягнення її до адміністративної відповідальності і накладення на неї адміністративного стягнення скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 161-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову адміністративної комісії при виконкомі Очаківської міської ради про накладення адміністративного стягнення від 11.04.2017 № 3 на ОСОБА_1 в порядку ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вид стягнення штраф 340,00 грн. скасувати.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: Ж.П.ПАВЛОВА