Справа № 757/17499/17-а
Суддя: Цокол Л. І.
Дата ухвалення: 2017-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2017 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя Цокол Л.І.,

при секретарі Мудрак О. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві адміністративний позов ОСОБА_1 до Національної поліції України в особі інспектора Дзюби Д.Ю., Депаратменту патрульної поліції, Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування Постанови серії БР №260958 від 17.03.2017,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва із вищевказаним адміністративним позовом, у якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову серії БР № 260958 від 17.03.2017 року.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та просили задовольнити у повному обсязі, з підстав наведених у ньому.

Відповідач старший інспектор дорожнього нагляду сектору превенції патрульної поліції Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області Дзюба Д.Ю., у судове засідання не з'явився, направив на електронну адресу суду заперечення з додатками, в яких зазначає, що проти задоволення позову заперечує та просить відмовити, посилаючись на безпідставність його вимог та правомірність своїх дії та рішень.

Представник Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, у судове засідання не з'явився, направив до суду свої заперечення з додатками, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Департамент патрульної поліції своїх заперечено не подав, представника для участі в розгляді справи не направив.

Суд, заслухавши обґрунтування позивача та його представника, вивчивши заперечення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

17.03.2017 року у відношенні водія ОСОБА_1 капітаном поліції Дзюбою Д.Ю. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР № 260958 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивач, не погоджується з винесеною Постановою від 17.03.2017, оскільки остання є протиправною та необгрунтованою, а тому підлягає скасуванню, з огляду на наступне. Пунктом 2.3. Правил дорожнього руху вказано, що Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Позивач поясняє, що під час руху йому на мить стало погано (запаморочення голови) і для того, щоб не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, увімкнувши сигналізацію - зупинився біля найближчого краю проїзної частини.

При цьому Позивач стверджує, що своїми діями відвернув небезпеку загрози дорожнього руху. Тому Позивач зазначає, що в даному випадку діяв в стані крайньої необхідності. Крім того, в ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено альтернативну відповідальність у вигляді закладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

За ст. 27-1 КУпАП кожному громадянину, який має право керування транспортним засобом, пороку з початку року (з дня отримання права керування транспортним засобом) і до кінця року зараховується 150 балів.

Позивач вважає, що відповідач вказаної норми не врахував, необгрунтовано застосував до нього стягнення у вигляді штрафу, а не у вигляді штрафних балів.

Також, відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Разом з тим, позивач вважає, що під час винесення постанови, не було враховано характер вчиненого правопорушення, причин такого вчинення, особу порушника (стан його здоров'я), а тому постанова від 17.03.2017 року підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Вирішуючи даний адміністративний позов слід зазначити наступне.

Згідно ч1 ст.122 КУпАП за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

За нормою ч. 2 Розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

За встановленим правилом ч. ч. 9, 10 Розділ ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.ч. 1, 2 розділу ІV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Відповідно до 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Змістом вказаної статті визначено, які відомості мають міститися у постанові.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За статтею 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч. 5 Розділу ІV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015 (справа щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КУпАП), положення ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Зазначено у другому абзаці статті 279 КУпАП, що на засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання, що у розрізі положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, означає виконання тих же процесуальних дій, передбачених ст. ст. 278, 279 КУпАП, на місці вчинення адміністративного правопорушення, та винесення постанови без складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень, чия бездіяльність та рішення оспорюється позивачем, використовуючи свої повноваження, зібрав докази, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують свідчення позивача, зокрема фотознімки з місця вчинення вищезазначеного правопорушення, які підтверджують, що водій транспортного засобу ВАЗ 21104 державний номерний знак НОМЕР_1, порушив п. 15.9 «И» ПДР України.

Відповідач , обґрунтовуючи свої заперечення, зазначв наступне. У відповідності до ст. 22 та ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно ст. 268 КУпАП гр. ОСОБА_1, мав право надати клопотання щодо перенесення часу розгляду адміністративної справи, в свою чергу він цього не зробив, так як на місці складання постанови про адміністративне правопорушення, водій т.з. ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_1, із скоєним порушенням був повністю згодний, так як до матеріалів справи не долучені жодні відводи з його боку.

Стосовно твердження гр. ОСОБА_1, про те, що він здійснив вимушену зупинку та ввімкнув аварійну сигналізацію, в діючих правилах дорожнього руху такий термін відсутній, а згідно п.п. 9.9 ПДР аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі, в свою чергу гр. ОСОБА_1, цього не зробив, про що свідчить фото зроблене на місці зупинки. Також згідно п.п. 9.10 ПДР разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах, даний пункт правил водій також не виконав.

Позивач на підтвердження своїх тверджень про стан здоров'я доказів не надав.

Проте надані відповідачем письмові заперечення з фотоматеріалами спростовують твердження позивача щодо його вимушеної зупинки, що всвою чергу свідчить про законність дій відповідача та обґрунтованість постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та притягнення позивача до адміністративної відповідальності шляхом зобов'язання сплатити штраф.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 122, 213, 222, 251, 268, 278, 279, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 35, 70, 71, 105, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Національної поліції України в особі інспектора Дзюби Д.Ю., Депаратменту патрульної поліції, Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування Постанови серії БР №260958 від 17.03.2017, залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Суддя Л.І. Цокол