Справа № 810/887/17
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/887/17 Головуючий у 1-й інстанції: Панова Г.В. Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

19 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.

за участю секретаря Часник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до суду з позовом до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач) про скасування податкового повідомлення - рішення від 27.09.2016 № /334.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, Білоцерківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету платником - фізичною особою ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1) за період з 01.01.2014 по 31.12.2014.

Результати перевірки оформлені Актом від 16.08.2016 № 767//175 (далі - Акт перевірки).

Висновком зазначеного Акта було встановлено, порушення позивачем положень:

1. п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України від 02.10.2010 р. за № 2755-VI (із змінами та доповненнями) за неподання податкової декларації про майновий стан та отримані доходи в 2014 році;

2. абзацу «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України від 02.10.2010 р. за № 2755-VI (із змінами та доповненнями) у результаті занижено податок на доходи фізичних осіб в сумі 52 600,53 грн.

На підставі Акта перевірки Білоцерківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.09.2016 № /334, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 65 920,66 грн., з яких за основним платежем на суму 52 600 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 13 320,13 грн.

Зі змісту Акта перевірки вбачається, що висновки щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблено з огляду на те, що позивачем не подано до податкового органу податкову декларацію про майновий стан та доходи отримані за 2014 рік і не сплачено податок з доходів фізичних осіб з отриманого доходу у 2014 році у вигляді додаткового блага (ознака доходу 126) у розмірі 310 847,84 грн. (отримане додаткове благо при анулюванні (прощенно) боргу по кредитному договору).

Враховуючи обставини зазначені в Акті перевірки, судом першої інстанції встановлено, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та позивачем 17.06.2008 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0.

Згідно з п. 1.1. вказаного договору банк зобов'язується надати позивачу кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті, Доллар США (USD), в сумі 24 000, що дорівнює еквіваленту 116 503,20 гривень за курсом НБУ на день укладання договору, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному Договорі. При цьому сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту зазначається в Договорі лише в разі надання Банком кредиту в іноземній валюті.

З наданої позивачем копії рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2014 по справі № 357/17162/13-ц, судом першої інстанції встановлено, що ПАТ «Укрсиббанк» (позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 17.06.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (змінило найменування на ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2, було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2.2 Договору банк надав ОСОБА_2 кредит в іноземній валюті на загальну суму 24 000 дол. США, що дорівнює еквіваленту 116503 грн. 20 коп., а останній зобов'язувався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користуванням кредитом і виконати свої зобов'язання згідно з договором у повному обсязі. Банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. ОСОБА_2, всупереч умов договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за договором, 17.06.2008р. між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 211746. Крім того між банком та ОСОБА_5 також було укладено договір поруки №2117743. Відповідно до вище вказаних договорів поруки відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зобов'язуються відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_2 усіх зобов'язань, що виникли з договору. Відповідальність поручителів є солідарною. Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 09.09.2013 року ОСОБА_2 має заборгованість за кредитним договором №0 від 17.06.2008р. в розмірі 302 931,53 грн. 53 коп., з яких: 179 357,01 грн. - заборгованість за кредитом; 101 393,36 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 10 855,92 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованість за кредитом; 11 325,84 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам. Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів вищевказану суму утвореної заборгованості та витрати на сплату судового збору в розмірі 3029,32 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2014 по справі № 357/17162/13-ц позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Відповідно до змісту довідки АТ «УкрСиббанк» від 09.04.2014 № 31-4/171 договір про надання споживчого кредиту № 0 від 17.06.2008 втратив чинність у зв'язку з виконанням Боржником усіх зобов'язань в повному обсязі, а саме: повернено позику, що була надана з цільовим призначенням - споживчі потреби, в сумі 24 000 доларів США (а.с. 25).

Не погоджуючись з висновками відповідача та прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Пунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 16.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього кодексу) у вигляді: д) суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Пунктом 163.1 статті 163 Податкового кодексу України встановлено, що об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно з підпунктом 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу);

Доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами (підпункт 14.1.56. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

З аналізу зазначених норм Податкового кодексу України, вбачається, що до доходів взагалі та додаткових благ, зокрема, відносяться матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі.

В той же час, як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з довідки АТ «УкрСиббанк» від 09.04.2014 № 31-4/171, позивач у повному обсязі виконав усі взяті на себе зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту від 17.06.2008 № 0, а саме: повернув позику, що була надана з цільовим призначенням - споживчі потреби, в сумі 24 000 доларів США, у зв'язку з чим договір втратив чинність (а.с. 25).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком Київського окружного адміністративного суду про те, що у позивача на підставі договору про надання споживчого кредиту від 17.06.2008 № 0 не відбулося збільшення загального майнового стану та прирісту активів.

Також, Законом України про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов'язань від 09.04.2015 № 321-VIII підпункт 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України доповнено абзацом другим такого змісту: до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: "сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності".

Таким чином, колегія суддів підтримує висновок Київського окружного адміністративного суду про те, що при проведенні перевірки позивача та при прийнятті спірного податкового - рішення не були враховані приписи абзацу 2 підпункту 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України, відповідно до яких, суми прощені банком позивачу у даній справі не підлягали включенню позивачем до складу доходів фізичних осіб за 2014 рік.

З огляду на вищевикладене в сукупності, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та процесуального права.

Отже, судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст.41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Оксененко О.М.

Ісаєнко Ю.А.