Справа № 200/20377/16-а
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2017-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/200/838/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську 6 роти 1 батальйону лейтенанта ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Інспектора Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську 6 роти 1 батальйону лейтенанта ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 14.11.2016 року інспектором патрульної поліції 6-ї роти 1-го батальйону лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову ЕАА№035492 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Відповідач ОСОБА_2 незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справі. Відповідачем ОСОБА_2 було позбавлено позивача ОСОБА_1 можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП., порушено вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорувано порядок встановлений ст.ст.278, 279 КУпАП та порушено конституційні права позивача передбачені ст. 62 Конституцією України, а саме ніхто не повинен доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З винесеною постановою позивач не погоджується, оскільки правил дорожнього руху не порушував.

З огляду на зазначене просить суд визнати дії інспектора патрульної поліції 6-ї роти 1-го батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_2 з притягення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП протиправними, скасувати постанову інспектора патрульної поліції 6-ї роти 1-го батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_2 ЕАА№035492 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження закрити.

Позивач до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність і просив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Справа розглядається у відповідності до ст. 128 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Як встановлено з матеріалів справи, постановою серії ЕАА№035492 від 14 листопада 2016 року на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу 425 грн.

З постанови вбачається, що інспектор Бєліков О.В. зупинив водія ОСОБА_1 14.11.2016 року о 12.45 за адресою вул. Орловська, 5 оскільки останній розмовляв по мобільному телефону під час руху.

Суд приходить до висновку, що зазначена постанова підлягає скасуванню, як така, що постановлена з грубим порушенням вимог чинного законодавства.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.2,4,5,6 ст.258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративного правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Факт відсутності доказів скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується змістом постанови ЕАА№035492 від 14 листопада 2016 року, де у п. 9 відсутні посилання на будь-які докази, на підставі яких інспектор поліції ОСОБА_2 дійшов висновку про вчинення ОСОБА_1 порушення та накладено адміністративне стягнення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

За таких обставин, вимога позивача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА№035492 від 14 листопада 2016 року підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 288 КпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: - постанову іншого органу ( посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящій орган ( вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Що стосується позовних вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то вони задоволенню не підлягають з огляду на те, що суд не наділений повноваженнями вирішувати справу про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, а отже й не наділений повноваженнями закривати провадження у цій справі.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав оскаржувану постанову 22.11.2016 року, тому позивач просить суд визнати поважною причину пропуску строку для звернення до адміністративного суду.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що причина пропуску строку для звернення до адміністративного суду є поважною та клопотання позивача підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 122, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 9, 11, 69-86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про визнання поважною причину пропуску строку для звернення до адміністративного суду задовольнити.

Поновити строк ОСОБА_1 для звернення до суду з позовом.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську 6 роти 1 батальйону лейтенанта ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції 6-ї роти 1-го батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_2 з притягення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції 6-ї роти 1-го батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_2 ЕАА№035492 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В іншій частині вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Е.В. Женеску