Справа № 305/1159/17
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року № 876/8891/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Пліша М.А.,

з участю секретаря судового засідання Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 28 липня 2017 року про залишення без розгляду позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - головний інспектор будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області Полажинець Юрій Юрійович, Рахівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

25.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, яким просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 04.11.2016 року № 344/1007, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП). Також в позовній заяві позивач просила поновити їй строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 28 липня 2017року позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що ОСОБА_2 оскаржує постанову відповідача про притягнення її до адміністративної відповідальності від 04.11.2016 року, про існування якої їй стало відомо в лютому 2017 року, про що зазначає сама позивач. Однак до суду з даним позовом звернулась лише 25.07.2017 року, тобто із пропуском встановленого ст. 289 КУпАП десятиденного строку. При цьому, будь-яких належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку позивач не надала, а викладені в позовній заяві доводи є необґрунтованими, оскільки також не містять обставин, які могли б бути визнані поважними причинами пропуску строку звернення до суду. Крім того, з клопотанням про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду позивач також не зверталась. Тому суд дійшов висновку, що підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом поважними не встановлено, а тому позовну заяву слід залишити без розгляду.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржила позивач, вважає, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права, а суд неповно встановив обставини справи, а висновки суду не відповідають обставинам справ. Просить ухвалу скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що вона пропустила встановлений ст. 289 КУпАП десятиденний строк оскарження постанови відповідача від 04.11.2016 року з поважних причин, оскільки в період 01-28.02.2017 року вона перебувала за межами місця свого постійного проживання в зв'язку із роботою в іншому населеному пункті, що підтверджено належними доказами, однак суд першої інстанції безпідставно не врахував цього. Також позивач вважає безпідставним твердження суду про те, що вона не зверталась з клопотанням про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, оскільки таке клопотання з відповідним обґрунтуванням міститься в позовній заяві.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (тут і далі в редакції чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення встановлений ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якої скаргу на таку постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

А відповідно до ст. 100 цього Кодексу адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

ОСОБА_2 оскаржує постанову Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області в справі про адміністративне правопорушення від 04.11.2016 року № 344/1007, однак з позовом про скасування даної постанови звернулась лише 25.07.2017 року, тобто після закінчення встановленого законодавством десятиденного строку.

Колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не надала належних доказів поважності причин пропуску цього строку, виходячи з наступного.

Як зазначає сама ОСОБА_2, про існування оскаржуваної постанови вона дізналась у лютому 2017 року після отримання поштою копії постанови державного виконавця щодо примусового виконання зазначеної постанови відповідача.

Колегія судів зазначає, що відповідно до аналізу змісту ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка вважає, що рішенням, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено її права, свободи та законні інтереси, повинна подати відповідну позовну заяву у визначений законодавством строк, а у випадку його пропуску з поважних причин в найкоротший час після того, як відпали обставини, які об'єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду.

Таким чином, дізнавшись про існування постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності, позивач була зобов'язана у найкоротший строк оскаржити її у встановленому законодавством порядку, якщо вважала постанову протиправною.

Однак позовну заяву про оскарження даної постанови, як зазначено вище, ОСОБА_2 подала до суду лише 25.07.2017 року, тобто у строк понад п'ять місяців після того, як їй стало відомо про існування цієї постанови.

Посилання позивача на ту обставину, що в період 01-28.02.2017 року вона перебувала за межами місця свого постійного проживання в зв'язку із роботою в іншому населеному пункті, що підтверджено належними доказами, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вона працювала в іншому населеному пункті лише у лютому 2017 року, а позовну заяву подала до суду лише у липні 2017 року і не надала суду жодних доказів існування незалежних від неї обставин, які об'єктивно перешкоджали звернутись до суду раніше в розумні строки.

Одночасно колегія суддів зазначає, що суд першої інтенції безпідставно вказав в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали про те, що ОСОБА_2 не зверталась з клопотанням про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, оскільки у прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про поновлення строку звернення до суду, а в мотивувальній частині позовної заяви - відповідне обґрунтування.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 28 липня 2017 року про залишення без розгляду позовної заяви у справі № 305/1159/17 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - головний інспектор будівельного нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області Полажинець Юрій Юрійович, Рахівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про скасування постанови - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
М. А. Пліш