Справа № 815/3072/17
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3072/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року м.Одеса

17год.00хв.

Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Аракелян М.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Чорноморського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, головного державного виконавця Колечка Дмитра Миколайовича, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання дій протиправними та визнання недійсними постанов,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява (з урахуванням уточнень) ОСОБА_1, ОСОБА_2, в якій позивачі просять суд:

- визнати дії головного державного виконавця Колечка Д.М. державної служби Чорноморського міського управління юстиції Одеської області в частині виведення в окреме провадження та відкриття виконавчого провадження для подальшого виконання постанов від 23.05.17р. (ВП №54001448, ВП №54001504, ВП №54001238, ВП №54001306, ВП №54001341) про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору противоправними;

- визнати недійсною постанову головного державного виконавця Колечка Д.М. державної служби Чорноморського міського управління юстиції Одеської області від 23.05.2017р. № за ЄДРВП 54001448 про виведення в окреме виконавче провадження та відкриття виконавчого провадження для подальшого виконання постанови від 05.04.2016р. № за ЄДРВП 50618423 головного державного виконавця Колечка Д.М. державної служби Чорноморського міського управління юстиції Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору сумі 398,51 дол. США.;

- визнати недійсною постанову головного державного виконавця Колечка Д.М. державної служби Чорноморського міського управління юстиції Одеської області від 23.05.2017р. № за ЄДРВП 54001238 про виведення в окреме виконавче провадження та відкриття виконавчого провадження для подальшого виконання постанови від 05.04.2016 року № за ЄДРВП 50618693 з головного державного виконавця Колечка Д.М. державної служби Чорноморського міського управління юстиції Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору сумі 6162,39 дол. США.;

- визнати недійсною постанову головного державного виконавця Колечка Д.М. державної служби Чорноморського міського управління юстиції Одеської області від 23.05.2017р. № за ЄДРВП 54001504 про виведення в окреме виконавче провадження та відкриття виконавчого провадження для подальшого виконання постанови від 05.04.2016 р. № за ЄДРВП 50618773 з головного державного виконавця Колечка Д.М. державної служби Чорноморського міського управління юстиції Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору сумі 1425,96 грн.;

- визнати недійсною постанову головного державного виконавця Колечка Д.М. державної служби Чорноморського міського управління юстиції Одеської області від 23.05.2017р. № за ЄДРВП 54001306 про виведення в окреме виконавче провадження та відкриття виконавчого провадження для подальшого виконання постанови від 05.04.2016р. № за ЄДРВП 50619114 головного державного виконавця Колечка Д.М. державної служби Чорноморського міського управління юстиції Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору сумі 1425,96 грн.;

- визнати недійсною постанову головного державного виконавця Колечка Д.М. державної служби Чорноморського міського управління юстиції Одеської області від 23.05.2017р. № за ЄДРВП 54001341 про виведення в окреме виконавче провадження та відкриття виконавчого провадження для подальшого виконання постанови від 05.04.2016 р. № за ЄДРВП 50619003 головного державного виконавця Колечка Д.М. державної служби Чорноморського міського управління юстиції Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору сумі 6162,39 дол. США.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають наступне. Іллічівський міський суд видав ПАТ "УкрСиббанк" виконавчі листи від 26.11.2015р. за рішенням апеляційного суду Одеської області від 29.10. 2015 року, в якому вирішено: стягнути солідарно з ОСОБА_1П, ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором №0 від 04 літня 2008 року по тілу кредиту та процентами за користування кредитними коштами в загальному розмірі 61623,89 доларів США, стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором №0 від 04 липня 2008 року по тілу кредиту та процентам за користування кредитними коштами в загальному розміру 3985,04 доларів США. стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по тілу кредиту та процентів за користування кредитними коштами згідно з кредитним договором №0 від 04 липня 2008 року в загальному розмірі 14 259,58 грн. стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по тілу кредиту та процентів за користування кредитними коштами згідно з кредитним договором №0 від 04 липня 2008 року в загальному розмірі 1824 грн. Постановою ВП № 50618834 від 28.03.2016р. було відкрите виконавче провадження за виконавчім листом №501/5535/2014-ц від 26.11.2015р. на суму 1954 грн. 58 коп. (Боржник ОСОБА_1П.). Постановою ВП № 50618773 від 28.03.2016р. було відкрите виконавче провадження за виконавчім листом №501/5535/2014-ц від 26.11.2015р. на суму 14259 грн. 58коп. (Боржник ОСОБА_1П.). Постановою ВП№50618423 від 28.03.2015р. було відкрите виконавче провадження за виконавчим листом №501/5535/2014-ц від 26.11.2015р. на суму 3 985, 04 доларів США. (Боржник ОСОБА_1П.). Постановою ВП № 50618580 від 28.03.2016р. було відкрите виконавче провадження за виконавчим листом №501/5535/2014-ц від 26.11.2015р. на суму 1824 грн. 44 коп. Боржник ОСОБА_1П.). Постановою ВП №50618693 від 28.03.2016р. було відкрите виконавче провадження за виконавчим листом №501/5535/2014-ц від 26.13.2015р. на суму 61 623, 89 доларів США (солідарні Боржники ОСОБА_1, ОСОБА_2П). На підставі цих виконавчих листів була прийнята постанова ВП №5068693 від 28.03.2016р. про арешт майна та коштів боржників.

Як зазначають позивачі, із заробітної плати боржників було стягнуто за постановами ВП № 50618834 від 28.03.2016р та ВП № 50618580 від 28.03.2016р. 1824 грн. 44 коп. та 1954 грн. 58 коп. Також, виконавчою службою проводилась примусова реалізація квартири (предмет іпотеки), а саме однокімнатної квартири під № 63 в будинку № 12 по вулиці Олександрійська в місті Чорноморськ, Одеської області, загальною площею 38,2 м2, яка є єдиним місцем проживання позивачів. ПАТ "УкрСиббанк" листом від 11.05.2017 року повідомив Боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2П, що банк анулював борг на суму 49499,43 доларів СІНА, суму процентів 23330,53 доларів США та штрафів на суму 14259,58 гривень. Також, ПАТ "УкрСиббанк" надіслав на адресу Державної служби Чорноморського міського управління юстиції Одеської області головного державного виконавця Колечка Д.М. заяву про закриття виконавчого провадження та повернення виконавчих листів без виконання та знаття заходів забезпечення виконання рішення суду. ОСОБА_1 була написана заява до Державної служби Чорноморського міського управління юстиції Одеської області головного державного виконавця Колечка Д.М. про зняття всіх заходів забезпечення виконання рішення суду. На заяви позивачів та третьої особи - Державна служба Чорноморського міського управління юстиції Одеської області головний державний виконавець Колечко Д.М. у відповіді від 23.05.2017р. відмовляє у скасуванні заходів забезпечення, оскільки боржниками не сплачений виконавчій збір у сумі 10 відсотків від заявленої суми з виконавчих листів.

На думку позивачів, дії головного державного виконавця Колечка Д.М. зі стягнення виконавчого збору не відповідають положенням Закону України «Про виконавче провадження», оскільки ПАТ "УкрСиббанк" листом від 11.05.2017 року здійснив прощення частини боргу ОСОБА_1 та направив до ДВС м. Чорноморська заяву про закриття виконавчого провадження.

На момент вчинення оскаржуваних дій Закон України «Про виконавче провадження» передбачав виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та відкриття виконавчого провадження за постановою про стягнення виконавчого збору лише у двох випадках: завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру та закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених ст. 49 цього Закону, тому дії держвиконавця та його постанови про відкриття виконавчого провадження за постановами про стягнення виконавчого збору є незаконними.

З вищевказаних підстав позивачі звернулись до суду з даним позовом.

19 вересня 2017 року від представника позивачів до суду надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження (вх. №25787/17).

Від відповідача через канцелярію суду, надійшли письмові заперечення на адміністративний позов (вх.№ 24609 від 06.09.2017р.), в яких він просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначає наступне. Впродовж 2016-2017 років на примусовому виконанні в Чорноморському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - Відділ) перебували виконавчі листи по справі № 501/5535/2014-ц; 2/501/253/2015, видані Іллічівським міським судом Одеської області 26.11.2015 року, про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 04 липня 2008 року по тілу кредиту та процентам за користування кредитними коштами в загальному розмірі 61 623,89 доларів США; стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 акціонерного товариства «УкрСиббанк» судових витрат в сумі 1954 грн. 89'коп.; стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 акціонерного товариства «УкрСиббанк» пені за несвоєчасне погашення заборгованості по тілу кредиту та процентам за користування кредитними коштами згідно з договором №0 від 04 липня 2008 року в загальному розмірі 14 259,58 грн.; стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 04 липня 2008 року по тілу кредиту та процентам за користування кредитними коштами в загальному розмірі 3985,04 доларів СІЛА; стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 акціонерного товариства «УкрСиббанк» пені за несвоєчасне погашення заборгованості по тілу кредиту та процентам за користування кредитними коштами згідно з кредитним договором № 0 від 04 липня 2008 року в загальному розмірі 1824 грн. 44 коп.; стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 акціонерного товариства «УкрСиббанк» судових витрат в сумі 1699 грн. 11 коп.

28.03.2016 року, у відповідності до положень статей 5, 11, 17, 18, 19, 20, 22, 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 року № 606-XIV), головним державним виконавцем Відділу Колечко Д.М. винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень з виконання вищезазначених виконавчих документів. Боржникам було вказано про необхідність самостійно виконати вимоги виконавчих документів в строк до « 04» квітня 2016 року та надати державному виконавцю документальне підтвердження повного виконання рішень. Боржників було попереджено, що у разі ненадання ними документального підтвердження виконання рішень в наданий строк, буде розпочате примусове виконання цих рішень із стягненням з них виконавчого збору (10% від суми стягнення), витрат повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій. 05.04.2016 року у звязку з ненаданням боржниками документального підтвердження повного виконання рішення суду у строк наданий державним виконавцем для його самостійного виконання (невиконання рішення суду в добровільному порядку), у відповідностей до статей 27, 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 року № 606-XIV), розпочато примусове виконання виконавчих листів по справі №501/5535/2014-ц; 2/501/253/2015, виданих Іллічівським міським судом Одеської області 26.11.2015 року, та винесені постанови про стягнення з боржників виконавчого збору в дохід Держави у розмірі 10 відсотків сум стягнення за виконавчими документами. В подальшому, державним виконавцем вжито заходів примусового виконання рішення суду, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», а саме звернуто стягнення на заробітну плату та майно боржників.

22.05.2017 року у звязку із надходженням на адресу Відділу заяви про закінчення виконавчого провадження представника ПАТ «УкрСиббанк» з повідомленням про погашення в повному обсязі заборгованості за вищезазначеними виконавчими документами виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів по справі №501/5535/2014-ц; 2/501/253/2015, виданих Іллічівським міським судом Одеської області 26.11.2015 року, про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» грошових коштів, були завершені на підставі пункту 9 частини 1 статті 39, статті 40 чинної редакції Закону України «Про виконавче провадження», у звязку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчими документами. Витрати виконавчого провадження було утримано із заробітної плати боржників у повному обсязі та переховано на спеціальний реєстраційний рахунок Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Разом з цим, виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню за виконавчими документами, по деяким виконавчим провадженням не було стягнуто.

У звязку з вищевказаним 23.05.2017 року, державним виконавцем відкрито виконавчі провадження з примусового виконання постанов про стягнення з боржника виконавчого збору від 05.04.2016 року ВП № 50618773, ВП № 50619003, ВП № 50619114, ВП № 50618693, ВП № 50618423.

Відповідач зазначає, що представник стягувача звернувся до Відділу із заявою про закінчення виконавчих проваджень, а не повернення виконавчих документів стягувачу без подальшого виконання. У вказаній заяві представник стягувача повідомив про погашення заборгованості в повному обсязі та просив закінчити виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів по справі № 501/5535/2014-ц; 2/501/253/2015, виданих Іллічівським міським судом Одеської області 26.11.2015 року, а не повернути стягувачу виконавчі документи без подальшого виконання. Окрім того, самі постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 05.04.2016 року ВП № 50618773, ВП № 50619003, ВП № 50619114, ВП № 50618693, ВП № 50618423, позивачами не оскаржені, а отже, боржники погодились із правомірністю дій державного виконавця щодо їх винесення. Більш того, сам факт закінчення виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих листів по справі № 501/5535/2014-ц; 2/501 /253/2015, виданих Іллічівським міським судом Одеської області 26.11.2015 року, позивачами - не оскаржується, а їх дії, на думку відповідача, спрямовані виключно на спробу уникнути відповідальності у вигляді сплати виконавчого збору, за невиконання судового рішення в строк, наданий державним виконавцем для його добровільного виконання.

З огляду на вищенаведене, відповідач вважає, що жодного порушення вимог чинного законодавства з його боку не допущено, а примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошових коштів, в тому числі примусове виконання постанов про стягнення з боржників виконавчого збору, здійснювалось (здійснюється) державним виконавцем у відповідності до положень Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

Враховуючи наведене, у звязку із відсутністю необхідності надання додаткових доказів та пояснень, відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив рішення про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Іллічівським міським судом Одеської області видано «ПАТ Укрсиббанк» виконавчі листи від 26.11.2015р. відповідно до рішення апеляційного суду Одеської області від 29.10.2015 року, яким вирішено: стягнути солідарно з ОСОБА_1П, ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором №0 від 04 літня 2008 року по тілу кредиту та процентами за користування кредитними коштами в загальному розмірі 61623,89 доларів США; стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором №0 від 04 липня 2008 року по тілу кредиту та процентам за користування кредитними коштами в загальному розміру 3985,04 доларів США; стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по тілу кредиту та процентів за користування кредитними коштами згідно з кредитним договором №0 від 04 липня 2008 року в загальному розмірі 14 259,58 грн.; стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" пеню за несвоєчасне погашення заборгованості по тілу кредиту та процентів за користування кредитними коштами згідно з кредитним договором №0 від 04 липня 2008 року в загальному розмірі 1824 грн.

Відповідачем були відкриті виконавчі провадження за виконавчим листом №815/5535/2014-ц від 26.11.2015 року, а саме: ВП № 50618834 від 28.03.2016р. - на суму 1954 грн. 58 коп. (Боржник ОСОБА_1П.); ВП № 50618773 від 28.03.2016р. - на суму 14 259 грн. 58 коп. (Боржник ОСОБА_1П.); ВП № 50618423 від 28.03.2016р. - на суму 3 985, 04 доларів США (Боржник ОСОБА_1П.); ВП № 50618580 від 28.03.2016р. - на суму 1824 грн. 44 коп. (Боржник ОСОБА_1П.). ВП № 50618693 від 28.03.2016р. - на суму 61 623, 89 доларів США (солідарні Боржники: ОСОБА_1, ОСОБА_2П). На підставі цих виконавчих листів була винесена постанова ВП № 5068693 від 28.03.2016р. про арешт на майно та кошти боржників.

ПАТ «УкрСиббанк» листом №24-4-1-07/160 від 11.05.2017 року, повідомив боржників ОСОБА_1П, ОСОБА_4 про анулювання боргу на суму 49499,43 доларів США суму процентів у розмірі 23330,53 доларів США та штрафів на суму 14259,58 грн.

Разом з цим 05.04.2016р. держвиконавцем ОСОБА_5 винесені постанови про стягнення з боржника виконавчого збору на підставі ст.ст.27,28 ЗУ «Про виконавче провадження»:

- ВП №5018773 (про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 1425,96грн. солідарно);

- ВП №50619003 (про стягнення з ОСОБА_2 6162,39дол.США виконавчого збору солідарно);

- ВП №50619114 (про стягнення з ОСОБА_2 1425,96грн. виконавчого збору солідарно);

- ВП №5018693 (про стягнення з ОСОБА_1 6162,39дол.США виконавчого збору солідарно);

- ВП №50618423 (про стягнення з ОСОБА_1 398,51дол.США виконавчого збору).

Враховуючи, що вказані постанови є виконавчими документами, що підлягають виконанню органами ДВС, 23.05.2017р. держвиконавцем були відкриті виконавчі провадження з виконання цих постанов постановами, які оскаржуються позивачами.

Постанови від 23.05.2017р. №№54001448, 54001504, 54001238, 54001306, 54001341 відкриті на підставі ст.ст.1,2,3,4,5,18,24, 26, 27, 40 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VIII.

В свою чергу, постанови про стягнення виконавчого збору від 05.04.2016р. прийняті держвконавцем на підставі ст.ст. 27, 28 ЗУ «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999р.

Суд звертає увагу, що постанови від 05.04.2016р. позивачами в межах даного спору не оскаржуються, отже їх законність не повинна перевірятись судом виходячи з принципу диспозитивності адміністративного процесу (ст.11 КАС України).

Судом встановлено, що 22.05.2017 року у звязку із надходженням на адресу Відділу заяви про закінчення виконавчого провадження представника ПАТ «УкрСиббанк» з повідомленням про погашення в повному обсязі заборгованості за вищезазначеними виконавчими документами виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів по справі № 501/5535/2014-ц; 2/501/253/2015, виданих Іллічівським міським судом Одеської області 26.11.2015 року, про стягнення з позивачів на користь ПАТ «УкрСиббанк» грошових коштів, були закінчені на підставі пункту 9 частини 1 статті 39, статті 40 чинної редакції Закону України «Про виконавче провадження», у звязку із фактичним виконанням.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.05.2017 року державним виконавцем відкрито виконавчі провадження з примусового виконання постанов про стягнення з боржника виконавчого збору від 05.04.2016 року ВП № 50618773, ВП № 50619003, ВП № 50619114, ВП № 50618693, ВП № 50618423 (постанови від 23.05.2017р. а.с.47-51).

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 27, 28 ЗУ «Про виконавче провадження» №606-XIV у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. У разі якщо при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника, боржник за погодженням з державним виконавцем має право у строк до початку примусового виконання рішення реалізувати належне йому майно чи передати кошти в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець цього майна повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби у строк до початку примусового виконання рішення. Після внесення покупцем коштів арешт з проданого майна боржника знімається за постановою державного виконавця. У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються. У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом. Виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених відповідно до вимог цього Закону, за виконавчими документами, які підлягають негайному виконанню, а також у разі перерахування коштів стягувачу у випадку, передбаченому частиною другою статті 27 цього Закону, та у разі виконання рішень у порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень". Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю. Під час наступних пред'явлень до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання. Розмір фактично стягнутого з боржника виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі. У разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір повертається боржникові. У разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору. У разі виконання рішення, за яким закінчився строк для його самостійного виконання, але судом встановлено відстрочку чи розстрочку виконання рішення, виконавчий збір стягується в порядку, встановленому цим Законом, шляхом виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження. Постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк.

Відповідно до постанови №3 від 13.12.2010 року Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» (пункт 6) встановлено, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України «Про виконавче провадження» (606-14) порядку. Прийнята державним виконавцем постанова про накладення штрафу на боржника, не виконана самостійно, є підставою для її примусового виконання. За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» (606-14) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Пунктом 3.7.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (у редакції, чинній на час винесення Постанов) було встановлено, що постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про. стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.

Суд зауважує, що редакцією Закону України «Про виконавче провадження», яка діяла на час винесення постанов від 05.04.2016р., був передбачений вичерпний перелік підстав, коли боржник звільнявся від сплати виконавчого збору.

Згідно частиною 2 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час винесення Постанов), виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених відповідно до вимог цього Закону, за виконавчими документами, які підлягають негайному виконанню, а також у разі перерахування коштів стягувачу у випадку, передбаченому частиною другою статті 27 цього Закону, та у разі виконання рішень у порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Відповідно до частини 5 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час винесення Постанов), у разі закінчення виконавчого провадження у звязку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір повертається боржникові.

Частиною 3 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час винесення Постанов) було встановлено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Чинна редакція Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, взагалі не передбачає таких термінів як добровільне (самостійне) виконання рішення боржником, а виконавчий збір стягується одночасно з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (абзац 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII).

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно із положеннями абз.1 частини 1 ст.40 Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно ч.3 ст.40 Закону у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Як зазначає відповідач та підтверджується матеріалами справи, Банк (стягувач) звернувся до Відділу із заявою про закінчення виконавчих проваджень, а не повернення виконавчих документів стягувачу.

Оскільки виконавче провадження було закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону 22.05.2017р., а виконавчий збір за постановами від 05.04.2016р. не було стягнуто, держвиконавець на законних підставах 23.05.2017р. відкрив виконавчі провадження з виконання постанов від 05.04.2016р. оскаржуваними позивачами постановами №№54001448, 54001504, 54001238, 54001306, 54001341 від 23.05.2017р.

Стверджуючи про протиправність дій та незаконність постанов держвиконавця від 23.05.2017р., позивачі спираються на помилкове уявлення стосовно того, що постанови від 23.05.2017р. були відкриті держвиконавцем відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» №606-XIV, а не нової редакції Закону ( №1404 від 02.06.2016р.), та необґрунтовано вваважають, що застосуванню до спірних правовідносин підлягають Прикінцеві та перехідні положення (розділ 13) ЗУ «Про виконавче провадження» в чинній редакції.

Позивачі не враховують, що постанови про стягнення виконавчого збору є самостійним виконавчим документом та їх виконання розпочалося з 23.05.2017р. дати відкриття виконавчих проваджень, а не безпосередньо у звязку із виконанням виконавчих листів, виданих на виконання судових рішень, тому виконавчі дії з виконання постанов від 05.04.2016р. про стягнення виконавчого збору мають проводитись відповідно до положень чинного ЗУ «Про виконавче провадження».

Частиною 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідач довів суду правомірність своїх дій та законність відкриття виконавчого провадження 23.05.2017р. оскаржуваними постановами на підставі п.9 ч.1 ст.39, ч.3 ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження» №1404 від 02.06.2016р., тому позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволенню не підлягають як безпідставні та необґрунтовані.

Керуючись ч.6 ст.128, ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Чорноморського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, головного державного виконавця Колечка Дмитра Миколайовича, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання дій протиправними та визнання недійсними постанов відмовити повністю.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М.М. Аракелян