Справа № 461/3425/17
Суддя: Зубачик Н. Б.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/3425/17
Провадження №2-а/461/361/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2017 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Пелех О.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Ковальчук Х.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за адміністративним позовом депутата Львівської міської ради ОСОБА_2 до Міського голови м.Львова Садового Андрія Івановича про визнання бездіяльності та зобов'язання до вчинення дій-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до Міського голови м.Львова Садового Андрія Івановича, в якому просить визнати бездіяльністю неприйняття міським головою м. Львова рішення щодо демонтажу комуністичної символіки у м.Львові та зобов'язати його прийняти рішення про демонтаж Монумента Слави на вул. Стрийській у м.Львові.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 21.05.2015 року набрав чинності ЗУ «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки». Зазначає, що міським головою м.Львова прийнято розпорядження №27 «Про виконання ЗУ «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», однак у такому відсутнє розпорядження про демонтаж Монументу бойової слави Радянських Збройних Сил, який розташований на вул. Стрийській у м.Львові. Тому просить позов задоволити.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили такі задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги заперечила, просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що Постановою бюро Львівського обкому КП України та виконкому обласної Ради депутатів трудящих «Про спорудження у м.Львові Монументу на честь Збройних Сил СРСР» схвалено пропозиції громадськості області і Військової Ради ПрикВО про спорудження в 1968-1969 роках в м.Львові на громадські кошти Монументу на честь Збройних Сил Радянського Союзу.

Центральним комітетом комуністичної партії України Ради міністрів Української РСР прийнято рішення «Про спорудження у м.Львові Монумента бойової слави Радянських Збройних Сил».

Рішенням Львівської обласної ради №868 від 10.04.2009 року «Про правову оцінку злочинів комуністичного режиму в Україні» на виконання рішення Львівської обласної ради від 09.12.2008 року №777 «Про організацію підготовки звернення до Верховної Ради України щодо проекту ЗУ «Про заборону комуністичної ідеології», вирішено, зокрема провести інвентаризацію архітектурно-будівельних об'єктів (пам'ятники, обеліски, стели, барельєфи тощо), які містять символи тоталітарного комуністичного режиму та, відповідно до чинного законодавства, ініціювати демонтаж тих із них, котрі не належать до об'єктів культурної спадщини та не охороняються законом.

Так, Верховною Радою України 09 квітня 2015 року прийнято Закон України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їх символіки» (надалі - Закон).

Відповідно до положень ч.1 ст.7 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їх символіки» він набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, тобто 20 травня 2015 року.

Згідно Розділу 7 Заключних положень ЗУ «Про місцеві державні адміністрації» у разі, якщо протягом строку, визначеного абзацами першим і другим пункту 6 статті 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки", сільські, селищні, міські ради або сільські, селищні, міські голови населених пунктів на території відповідної області в установленому Законом України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" порядку не здійснять перейменування районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів чи інших об'єктів топоніміки населених пунктів, назви яких містять у собі символіку комуністичного тоталітарного режиму, таке перейменування здійснюється розпорядженням голови відповідної обласної державної адміністрації (або особи, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження). Голова обласної державної адміністрації (або особа, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) зобов'язаний прийняти таке розпорядження у тримісячний строк, який обчислюється з моменту закінчення строку, визначеного абзацом другим п.6 ст.7 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки". Таке розпорядження приймається з урахуванням вимог, установлених Законом України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки", статтею 3 Закону України "Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій", пропозицій громадськості, науковців та рекомендацій Українського інституту національної пам'яті.

У разі, якщо протягом строку, визначеного пунктом 6 статті 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки", сільські, селищні, міські ради або сільські, селищні, міські голови населених пунктів на території відповідної області в установленому зазначеним законом порядку не здійснять демонтаж пам'ятників, пам'ятних знаків, присвячених особам, причетним до організації та здійснення Голодомору 1932-1933 років в Україні, політичних репресій, особам, які обіймали керівні посади у комуністичній партії, вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних та автономних радянських республік (крім осіб, діяльність яких була значною мірою пов'язана з розвитком української науки та культури), працівникам радянських органів державної безпеки, подіям, пов'язаним з діяльністю комуністичної партії, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті, такий демонтаж здійснюється за розпорядженням голови відповідної обласної державної адміністрації (або особи, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження). Голова обласної державної адміністрації (або особа, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) зобов'язаний прийняти розпорядження про демонтаж у тримісячний строк, який обчислюється з моменту закінчення строку, визначеного абзацом четвертим пункту 6 статті 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки".

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) від 16 квітня 2009 року, № 7-рп/2009, справа N 1-9/2009, згідно з п. 1 резолютивної частини якого Конституційний Суд України визначив, що в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року N 280/97-ВР (з наступними змінами) стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни необхідно розуміти так, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За своєю правовою природою наведені приписи Закону не можуть розглядатися як такі, якими були віднесені до питань в межах власної компетенції органів місцевого самоврядування.

Тому, на виконання вимог вищевказаного вказаного Закону 19.06.2016 року міським головою Садовим А.І. прийнято розпорядження №27 «Про виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», зі змінами згідно з розпорядженням від 12.05.2017 року №188, за яким, зокрема, зобов'язано Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради здійснити демонтаж об'єктів, які є символікою комуністичного тоталітарного режиму, розміщених на території м.Львова, з їх подальшою передачею до Меморіального музею тоталітарних режимів «Територія Терору», а саме: меморіальної таблиці О. Гаврилюку та С. Тудору на фасаді будинку №48 на вул. П.Дорошенка; тримачів для прапора, розташованих на фасаді будинків №№ 18, 22, 24, 28 на вул. Шота Руставелі.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №2779 від 17.03.1992 року Монумент бойової слави Радянських Збройних Сил знятий з державного обліку, тому не належить до об'єктів культурної, історичної спадщини і пам'яток національного значення.

Згідно рішення Львівської міської ради №234 від 24.04.2007 року «Про належне утримання об'єктів благоустрою (пам'ятників, декоративних скульптур і композицій)» Монумент бойової слави Радянських Збройних Сил, який розташований на вул. Стрийській у м.Львові не взятий на баланс. Тобто, даний монумент не відноситься до пам'ятників, скульптур і композицій, які становлять певну культурну чи історичну цінність для міста.

Так, судом встановлено, що на стелі Монументу бойової слави Радянських Збройних Сил розміщено велику радянську п'ятикутну зірку та зображення московського Кремля з написом «СССР», що є символікою тоталітарного режиму, що також не заперечувалося у судовому засіданні і представником відповідача.

Оскільки міським головою м. Львова Садовим А.І. на виконання вимог ЗУ «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» прийнято розпорядження про демонтаж певних об'єктів, які є символікою комуністичного тоталітарного режиму та не прийнято рішення про демонтаж Монументу бойової слави Радянських Збройних Сил, який розташований на вул. Стрийській у м.Львові, суд вважає, що у даному випадку відсутня бездіяльність відповідача, яка полягає у неприйнятті останнім рішення щодо демонтажу комуністичної символіки у м.Львові, тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Що ж стосується позовної вимоги про зобов'язання відповідача прийняти рішення про демонтаж Монумента Слави на вул. Стрийській у м.Львові, суд зазначає наступне.

Рішенням Львівської обласної ради №455 від 11.05.2017 року «Про звернення Львівської обласної ради» на підставі депутатських фракцій БПП «Солідарність», Українського об'єднання патріотів - УКРОП», Народного Руху України», Громадського руху «Народний контроль» звернулася до Львівської обласної державної адміністрації, Львівської міської ради, Львівського міського голови щодо демонтажу (перенесення) Монументу Слави на вул. Стрийській у м.Львові та встановлення Меморіалу пошани захисникам України в боротьбі з російським агресором.

Беручи до уваги ненаділеність суду адміністративно-дискреційними повноваженнями з огляду на принцип розподілу влади (єдиним критерієм здійснення правосуддя є право), суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади (дискреційне повноваження державного реєстратора), відтак, захищаючи порушене право, визнає дії та рішення неправомірними та зазначає визначені чинним законодавством спосіб вчинення дій та прийняття рішення.

Таким чином, оскільки у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що відповідачем розглянуто та/або прийнято рішення щодо демонтажу Монументу бойової слави Радянських Збройних Сил, який розташований на вул. Стрийській у м.Львові, суд вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині задоволити частково та зобов'язати відповідача розглянути питання щодо демонтажу вказаного вище Монументу.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до вимог частини першої ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Положеннями статей 7, 140 та 141 Конституції України та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» в Україні визнається та гарантується місцеве самоврядування, яке надає право територіальним громадам самостійно вирішувати питання місцевого значення, але в межах, визначених Конституцією і законами України.

Відповідно до ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міський голова, зокрема, забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади, представляє територіальну громаду у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства.

Частиною 3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України. Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами у відповідності до ст.74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити частково.

Оскільки позивачем не ставилося питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст.94 КАС України залишити такі за позивачем.

Керуючись ст.ст.7-12, 69-72, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити частково.

Зобов'язати міського голову м.Львова Садового Андрія Івановича розглянути питання щодо прийняття розпорядження про демонтаж Монументу Слави у м.Львові , який розташований за адресою: м.Львів, вул. Стрийська.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Зубачик Н.Б.