Справа № 167/786/17
Суддя: Сіліч І. І.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 167/786/17
Провадження №2-а/167/81/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2017 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Сіліча І.І.,

при секретарі - Ісаковій Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рожище справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП у м.Львові ДПП лейтенанта поліції Буй Ігоря Івановича, Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення АР № 381055 від 21.06.2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

27 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора УПП у м.Львові ДПП лейтенанта поліції Буй Ігоря Івановича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення АР № 381055 від 21.06.2017 року. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 17.08.2017 року до участі у даній справі залучено як другого відповідача - Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції. Позивач позов мотивує тим, що постановою інспектора УПП у м.Львові ДПП лейтенанта поліції Буй І.І. серії АР № 381055 про адміністративне правопорушення від 21.06.2017 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та до нього застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за невиконання вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена». Вважає, що постанова підлягає скасуванню, оскільки він не порушував вимог п. 8.4 «в» ПДР України, оскільки здійснив зупинку біля магазину для розвантаження вантажу. Крім того, інспектором порушено порядок винесення постанови, позбавив позивача скористатися його правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення АР № 381055 від 21.06.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

В судове засідання позивач не з'явився, 27.09.2017 року подав до суду заяву, у якій просить справу слухати у його відсутності, заявлені вимоги підтримує з підстав, зазначених в позовній заяві, просить позов задовольнити.

Відповідач інспектор УПП у м.Львові ДПП лейтенант поліції Буй І.І., представник відповідача Апетик А.М. в судове засідання не з'явилися, 28.07.2017 року подано заперечення, в якому просять відмовити повністю у задоволені позову ОСОБА_1, розглядати справу без їхньої участі.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

На підставі ч.4 ст.128 КАС України справа вирішена у відсутності відповідачів.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 21.06.2017 року відносно позивача винесено постанову АР № 381055 за те, що він 21.06.2017 року о 09 год. 00 хв., в м.Львові по вул. Б.Хмельницького, 273, не виконав вимоги д/з 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив вимоги п. 8.4. «в» ПДР України, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. (а.с.5).

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху України заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Знак 3.34 "Зупинку заборонено" забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Не поширюється дія знаку:

на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами;

за наявності під ним таблички 7.18 на водіїв-інвалідів, що керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком «Інвалід».

Зона дії знака - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Зона дії знака може бути зменшена табличкою 7.2.2 на початку зони дії, а також установленням у кінці його зони дії дублюючого знака з табличкою 7.2.3.

Знак може застосовуватися разом з розміткою 1.4, при цьому зона його дії визначається за довжиною лінії розмітки.

Перевіряючи правомірність дій та рішень поліцейського при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суд враховує таке.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частина 1 стаття 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини другої, третьої, четвертої та п'ятої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, законодавство надає поліцейському право не складати протокол про адміністративне правопорушення у справах про порушення Правил дорожнього руху.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що при винесені постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі зі сторони особи, яка винесла постанову, допущено ряд процесуальних порушень, зокрема: не вказано технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; не зазначено правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; порядок сплати штрафу; не заповнено відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу; також не враховано характеру вчиненого правопорушення, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

З схеми приміщення магазину «Ева» № 1512 в м.Львові (а.с.6) вбачається, що даний магазин розміщений по вул. Б.Хмельницького, 273.

Крім того, згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З відеозапису з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у м.Львові ДПП Буя І.І. та диску DVD+R з відеозаписом розвантаження вантажу вбачається, що позивач дійсно здійснював розвантаження товару біля приміщення магазину «Ева» № 1512 в м.Львові по вул. Б.Хмельницького, 273.

На думку суду в справі відсутні докази про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки останній діяв згідно вимог ПДР України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, а постанову АР № 381055 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 21.06.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати.

Керуючись ст.ст. 2, 10-12, 86, 100, 128, 159, 160, 163 КАС України, на підставі ст. ст. 122, 222, 251, 258, ст.293 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора УПП у м.Львові ДПП лейтенанта поліції Буй Ігоря Івановича, Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення АР № 381055 від 21.06.2017 року задовольнити.

Постанову АР № 381055 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 21.06.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рожищенський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Рожищенського районного суду І.І.Сіліч