Справа № 800/221/15
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Гриціва М.І.,
суддів:Волкова О.Ф., Кривенди О.В.,
за участю: секретаря судового засідання Ключник А.Ю.,

представника Верховної Ради України (далі - ВРУ) - Кот О.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до ВРУ про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

У червні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з позовом, у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив:

- визнати неправомірними дії ВРУ, що полягають у тривалому незвільненні позивача у відставку, чим порушено його конституційні права на вільне волевиявлення та припинення трудової діяльності на посаді судді;

- зобов'язати ВРУ поновити його права шляхом внесення змін до Постанови ВРУ від 25 грудня 2014 року № 59-VIII «Про звільнення суддів» (далі - Постанова № 59-VIII), вказавши, що звільнення судді апеляційного суду Кіровоградської області ОСОБА_5 у відставку крім посилань на пункт 9 статті 126 Конституції України проведено на підставі Закону України від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453-VI) в редакції, яка діяла в період з 30 жовтня 2013 року по 27 березня 2014 року, що є підставою для відповідних виплат і нарахувань.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_5 зазначив, що неприйняття ВРУ тривалий час та у розумні строки (понад один рік) рішення про його звільнення з посади судді у відставку позбавило його права на вихідну допомогу при звільненні та належне довічне грошове утримання.

Вищий адміністративний суд України постановою від 27 липня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовив.

Верховний Суд України постановою від 22 грудня 2015 року скасував постанову Вищого адміністративного суду України від 27 липня 2015 року, адміністративну справу направив на новий судовий розгляд до Вищого адміністративного суду України. Скасовуючи постанову Вищого адміністративного суду України, Верховний Суд України зазначив, що, відкриваючи провадження у адміністративній справі та розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_5, суд залишив поза увагою обставини пропуску ним строку звернення до адміністративного суду і не ухвалив рішення відповідно до вимог -статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) щодо наслідків пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 3 березня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_5 залишив без розгляду.

Рішення мотивував тим, що ОСОБА_5 усупереч вимогам статей 99 та 100 КАС звернувся до суду за захистом порушеного права поза межами місячного строку - через шість місяців від дня, коли він дізнався про порушення заявлених ним прав, і не навів доказів, що підтверджують поважність причин пропуску цього строку.

Не погоджуючись із таким рішенням, ОСОБА_5 звернувся із заявою про його перегляд Верховним Судом України з підстави, встановленої пунктом 4 частини першої статті 237 КАС, у якій просить скасувати ухвалу Вищого адміністративного суду України від 3 березня 2016 року.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України заслухала пояснення представника ВРУ про законність і обґрунтованість оспореного рішення суду, перевірила матеріали справи і дійшла висновку про таке.

За частиною першою, абзацом першим частини другої, частиною третьою статті 99 КАС адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з частиною першою статті 100 КАС адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

За пунктом 15 статті 3 КАС публічну службу розуміють як діяльність на державних політичних посадах, професійну діяльність суддів, прокурорів, іншу державну службу, службу в органах <…> місцевого самоврядування.

Передумовами прийняття оспореного судового рішення стали такі фактичні обставини.

31 жовтня 2013 року ОСОБА_5 звернувся до Вищої ради юстиції (далі - ВРЮ) про звільнення його з посади у зв'язку з поданням заяви про відставку.

10 грудня 2013 року ВРЮ прийняла рішення № 1368/0/15-13 «Про внесення подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_5 з посади судді апеляційного суду Кіровоградської області у зв'язку з поданням заяви про відставку».

Вказане подання надійшло до ВРУ в грудні 2013 року. 25 грудня 2014 року ВРУ прийняла Постанову № 59-VIII, якою відповідно до пункту 9 частини п'ятої статті 126 Конституції України у зв'язку з поданням заяви про відставку ОСОБА_5 був звільнений з посади судді апеляційного суду Кіровоградської області.

Наказом апеляційного суду Кіровоградської області від 19 січня 2015 року № 7-к були внесені зміни до наказу від 5 січня 2015 року № 5-к «Про звільнення судді апеляційного суду Кіровоградської області ОСОБА_5 у зв'язку з поданням заяви про відставку» і змінена його назва - на «Про виключення судді апеляційного суду Кіровоградської області ОСОБА_5 зі складу суду у зв'язку зі звільненням у відставку» та вказана дата (26 грудня 2014 року) виключення його із складу апеляційного суду Кіровоградської області (останній день роботи).

Із зазначеним наказом ОСОБА_5 був ознайомлений.

З адміністративним позовом до ВРЮ ОСОБА_5 звернувся 25 червня 2015 року. Зі змісту заявлених вимог видно, що спір стосується підстав, строку та порядку звільнення з публічної служби.

Із зіставлення часового проміжку, впродовж якого, як вважає заявник, ВРУ бездіяла, часу прийняття рішення про внесення ВРЮ подання до ВРУ і постанови ВРУ про звільнення ОСОБА_5 з посади судді, дати звернення ОСОБА_5 до адміністративного суду з позовом до ВРУ, змісту заявлених вимог, що стосуються проходження та/або звільнення з публічної служби, одним з різновидів якої є здійснення повноважень судді, вбачається, що ОСОБА_5 з адміністративним позовом до суду звернувся з пропуском встановленого статтею 99 КАС строку.

Вищий адміністративний суд України як суд першої інстанції врахував ці обставини і дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_5 без розгляду.

Отже, з огляду на встановлені у цій справі фактичні обставини, описані вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_5 звернувся до адміністративного суду з пропуском установленого законом строку, а названі ним причини пропуску цього строку не містять підстав для визнання їх поважними.

Міркування ОСОБА_5 не спростовують висновків, наведених в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 3 березня 2016 року, тому у задоволенні його заяви слід відмовити.

Керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», частиною шостою статті 171-1, статтями 241, 242, 244 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

постановила:

У задоволенні заяви ОСОБА_5 відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає, крім випадку, встановленого пунктом 3 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий М.І. Гриців

Судді: О.Ф. Волков

О.В. Кривенда