Справа № 320/5874/17
Суддя: Колодіна Л. В.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 27.09.2017
Справа № 320/5874/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Колодіної Л.В.,

при секретарі - Прозоровій Т.О.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Мистюк Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати неправомірними дії Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради щодо припинення їй, як внутрішньо переміщеній особі, щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та зобов'язати Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради призначити та виплатити їй цю допомогу в розмірі 442 грн. з моменту її припинення, тобто з вересня 2016 року.

В обґрунтування свого позову позивачка зазначила, що у відповідності до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 за №509 вона, ОСОБА_3, була взята на облік як внутрішньо переміщення особа Управлінням праці та соціального захисту населення ММР з 26.01.2016 року. ІНФОРМАЦІЯ_4 року у неї народилася дитина - ОСОБА_4. Після народження дитини на підставі її заяви від 19.04.2016 року рішенням відповідача їй, як особі яка доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку та її дитині, була призначена з березня 2016 року щомісячна адресна допомога для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг: на дитину у розмірі 884,00 грн., на неї - 442,00 грн.. Проте, з вересня 2016 року, вона не отримує щомісячної адресної допомоги саме на себе у розмірі 442,00 грн.. Будь-яких повідомлень від відповідача про припинення їй виплат вона не отримувала. На її заяву від 13.07.2017 про повідомлення щодо підстав припинення їй виплат відповідач у листі від 26.07.2017 зазначив, що відповідно до п.3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014 за №505 особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п.7 цього порядку, грошова допомога на наступний період не призначається. Позивачка вважає таку позицію відповідача необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам діючого законодавства. Вищевикладені обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, на задоволенні позову наполягав, крім цього зазначив, що позивачка після припинення їй, як внутрішньо переміщеній особі, щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг зверталася 05.08.2016 року до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради з заявою про поновлення їй виплати адресної допомоги з моменту припинення та не стягнення вже виплаченої допомоги, проте відповідь від управління вона не отримувала, тому і не могла знати про порушення своїх прав.

У судовому засіданні представник відповідача в задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених в письмових запереченнях, в яких вони посилаються на те, що відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до п. 7 цього ж Порядку, якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами І групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами І чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється. Так, ОСОБА_3 перебувала на обліку як ВПО з 21.10.2014 в залізничному відділенні соціального захисту управління соціального захисту населення Львівської міської ради та отримувала допомогу: з 21.10.2014 по 20.12.2014 у розмірі 1326,00 (442,00+884,00), з 21.12.2014 по 20.02.2015 у розмірі 1105,00 грн. (221,00+884,00) , з 21.02.2015 по 20.04.2015 у розмірі 884,00 грн., тобто відбулося припинення виплати відповідно до п. 7 Порядку - 505; з 09.06.2015 по 08.12.2015 у розмірі 2210,00 грн. (442,00+884,00), з 09.12.2015 по 03.06.2016 у розмірі 2210,00грн. (442,00+884,00). Відповідно до довідки атестат від 26.02.2016 допомога переміщеним особам була виплачена по 29.02.2016 у зв'язку зі зміною місця проживання. У зв'язка зі зміною місця проживання ОСОБА_3 зверталася до управління та отримувала грошову допомогу: з 01.03.2016 по 08.06.2016 у розмірі 2210,00 грн. (884,00х2+442,00) продовження виплати допомоги. Із особової справ стало відомо, що позивачу виплата грошової допомоги була припинена з 21.02.2015 відповідно до п.7 Порядку - 505. Отже, позивач мала право на отримання грошової допомоги лише на своїх дітей. Управлінням була призначена допомога: з 09.06.2016 по 08.12.2016 у розмірі 1768,00 грн. (884х2); з 14.12.2016 по 13.06.2017 у розмірі 1768,00 грн. (884х2); з 16.06.2017 по 15.12.2017 у розмірі 1768,00грн. (884х2). В період з 18.07.2016 по 17.08.2016 та з 12.09.2016 по 19.09.2016 проведено планову виїзну ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності в Управлінні соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області за період з 01.01.2014 по 01.07.2016 Держфінінспекцією в Запорізькій області та відповідно до акту від 20.09.2016 № 04-21/6 було встановлено, що окремим громадянам працездатного віку, які отримували грошову допомогу на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до п.7 Порядку - 505 та втратили на це право управлінням поновлювались відповідні виплати допомоги для працездатних осіб на підставі наданих особами витягів з наказів прийняття на роботу, свідоцтв про народження дитини тощо, чим порушено абз.7 п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 (зі змінами) в частині того, що особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п. 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається. Внаслідок вищезазначеного управлінням протягом періоду, що підлягав ревізії, зайво нараховано та виплачено адресної грошової допомоги за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, у зв'язку з чим грошова допомога позивачці з 09.06.2016 була призначена лише на дітей, оскільки відбулося припинення виплати допомоги на саму позивачку. До того ж, позивач з 26.01.2015 по 31.05.2015 перебувала у відпустці по вагітності та пологам, що підтверджується довідкою від 26.01.2015 № 24, а не знаходилася у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Отже, застосування у даному випадку п. 12 Порядку - 505 є недоречним та хибним. Крім цього, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити ще й з тих підстав, що позов подано з пропуском шестимісячного строку на звернення до суду.

Вислухавши думку сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до п. 7 цього ж Порядку, якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами І групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами І чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Вказане підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_3, виданого 28.12.2011 Пролетарським РВДМУ ГУМВС України в Донецькій області.

ОСОБА_3 перебувала на обліку як ВПО з 21.10.2014 року в залізничному відділенні соціального захисту управління соціального захисту населення Львівської міської ради та отримувала допомогу: з 21.10.2014 по 20.12.2014 у розмірі 1326,00 (442,00+884,00), з 21.12.2014 по 20.02.2015 у розмірі 1105,00 грн. (221,00+884,00) , з 21.02.2015 по 20.04.2015 у розмірі 884,00 грн., тобто відбулося припинення виплати відповідно до п. 7 Порядку - 505; з 09.06.2015 по 08.12.2015 у розмірі 2210,00грн. (442,00+884,00), з 09.12.2015 по 03.06.2016 у розмірі 2210,00 грн. (442,00+884,00). Відповідно до довідки атестат від 26.02.2016 допомога переміщеним особам була виплачена по 29.02.2016 у зв'язку зі зміною місця проживання.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року у позивачки ОСОБА_3 народилася дитина - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданого Міським відділом державної РАСЦ реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 13.05.2015 року.

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 4314 від 17.02.2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та перемістилася з тимчасово окупованої території 26.01.2016. Фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2.

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 5498 від 17.02.2017 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та перемістився з тимчасово окупованої території 26.01.2016. Фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2.

У зв'язку зі зміною місця проживання ОСОБА_3 зверталася до управління та отримувала грошову допомогу: з 01.03.2016 по 08.06.2016 у розмірі 2210,00 грн. (884,00х2+442,00) продовження виплати допомоги.

Позивачу виплата грошової допомоги була припинена з 21.02.2015 відповідно до п.7 Порядку - 505. Управлінням була призначена допомога лише на дітей: з 09.06.2016 по 08.12.2016 у розмірі 1768,00 грн. (884х2); з 14.12.2016 по 13.06.2017 у розмірі 1768,00грн. (884х2); з 16.06.2017 по 15.12.2017 у розмірі 1768,00 грн. (884х2).

В період з 18.07.2016 по 17.08.2016 та з 12.09.2016 по 19.09.2016 проведено планову виїзну ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності в Управлінні соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області за період з 01.01.2014 по 01.07.2016 Держфінінспекцією в Запорізькій області та відповідно до акту від 20.09.2016 № 04-21/6 було встановлено, що окремим громадянам працездатного віку, які отримували грошову допомогу на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до п.7 Порядку - 505 та втратили на це право управлінням поновлювались відповідні виплати допомоги для працездатних осіб на підставі наданих особами витягів з наказів прийняття на роботу, свідоцтв про народження дитини тощо, чим порушено абз.7 п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 (зі змінами) в частині того, що особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п. 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається. Внаслідок вищезазначеного управлінням протягом періоду, що підлягав ревізії, зайво нараховано та виплачено адресну грошову допомогу за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, у зв'язку з чим грошова допомога позивачці з 09.06.2016 була призначена лише на дітей, оскільки відбулося припинення виплати допомоги на саму позивачку.

Відповідно до ч.1 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.99 КАС України).

Відтак, процесуальний закон пов'язує початок перебігу шестимісячного строку звернення до суду з датою, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як стверджує представник позивача, після припинення ОСОБА_3, як внутрішньо переміщеній особі, щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, ОСОБА_3 зверталася 05.08.2016 до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради з заявою про поновлення їй виплати адресної допомоги з моменту припинення та не стягнення вже виплаченої допомоги. Даний факт підтверджується письмовою заявою позивачки від 05.08.2016 року, наявною в матеріалах справи /а.с.47/.

Посилання представника позивача на те, що ОСОБА_3 на своє звернення до управління 05.08.2016 не отримала відповідь, через що не знала про порушення своїх прав з приводу припинення виплати їй адресної допомоги, а дізналася про це лише у серпні 2017 року, коли отримала відповідь, суд не приймає до уваги, оскільки порушення прав позивача в частині невиплати адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відбулося починаючи з 09.06.2016 року, коли грошова допомога була призначена лише на дітей, а тому кожного місяця, не отримуючи адресну допомогу, позивачка була обізнана про порушення її прав та мала змогу звернутись до суду за їх захистом.

Але позивач звернувся до суду з позовом про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії лише 16.08.2017 року.

З заявою про поновлення строку звернення з позовом до суду позивачка не зверталася.

Враховуючи дату звернення позивачки до суду з адміністративним позовом, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 пропустила строк звернення до суду за захистом своїх прав.

Нормами ч.1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення позову без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

В адміністративному позові не наведено і до нього не додано матеріалів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії у зв'язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст.10, 11, 18, 71, 99, 100, 161-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп..

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.В. Колодіна