Справа № 2-а-5817/11
Суддя: Рибалко Н. І.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 2-а-5817/11 6-а/335/85/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., за участю секретаря Барсукової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області звернувся до суду з поданням в якому зазначив, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-5817/11, виданого 12.07.2017 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 20 листопада 2010 року до змін в законодавстві або зміни соціального статусу особи, та забезпечити її виплату з урахуванням сум, сплачених за вказаний період.

Посилаючись на те, що резолютивна частина вказаного виконавчого листа містить необхідність виконати дії зобовязального характеру, без зазначення конкретної суми до стягнення з боржника на користь стягувача, а органами Казначейства виконуються рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, стягувач не має можливості для подальшого повного виконання рішення суду предявлення його на виконання до органів Казначейства, заявник просить змінити спосіб і порядок подальшого виконання рішення суду з зобовязання на стягнення з зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 20 листопада 2010 року до змін в законодавстві або зміни соціального статусу особи, та забезпечити її виплату з урахуванням сум, сплачених за вказаний період., що згідно перерахунку складає 974,42 грн.

Заява розглядалась у відсутності сторін, відповідно до вимог ч. 2 ст. 263 КАС України.

Розглянувши подання про зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд вважає, що подання про зміну способу і порядку виконання судового рішення задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.06.2011 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя щодо непризначення, ненарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період з 20 листопада 2010 року до змін в законодавстві або зміни соціального статусу особи, та забезпечити її виплату з урахуванням сум, сплачених за вказаний період.

При цьому в постанові суду чітко вказано спосіб і порядок виконання даного судового рішення.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно з статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обовязковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Тобто зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

Суд зазначає, що приписи ст. 263 КАС України передбачають зміну чи встановлення порядку чи способу виконання рішення, яке було ухвалено судом у справі, а саме резолютивної частини постанови, яка містить висновки суду по суті позовних вимог. Отже, суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Також, згідно з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 12.02.2014 року № К/800/598/14, заміна «зобовязання» на «стягнення» не є зміною способу і порядку виконання рішення, оскільки це призводить до зміни суті позовних вимог та прийнятого судом рішення; поняття «спосіб захисту порушеного права у судовому рішенні» і «спосіб виконання судового рішення» не є тотожними.

Таким чином, подання щодо зміни способу та порядку виконання виконавчого документу № 2-а-5817/11, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя не підлягає задоволенню, оскільки в разі задоволення її вимог фактично буде змінено по суті зміст постанови суду, що в свою чергу є порушенням норм процесуального права.

Крім того, за приписом ч. 2 ст. 263 КАС України, суд при розгляді питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення може змінити спосіб та порядок виконання рішення лише у виняткових випадках.

Однак, по тексту подання заявником чітко не наводяться ті виняткові обставини, які б в сенсі ст. 263 КАС України, могли б слугувати встановленню способу виконання рішення суду, запропонованого державним виконавцем.

Суд вважає, що викладені у заяві державним виконавцем обставини не обґрунтовують доцільність і необхідність зміни способу та порядку виконання рішення суду.

Керуючись ст. 263 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу і порядку виконання судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.І.Рибалко