Справа № 2а-475/09/1370
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/8958/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2017 року про передачу справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Верховної Ради України, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Вищої ради юстиції, про визнання незаконною (недійсною) та скасування постанови, поновлення на посаді судді та відшкодування моральної шкоди на розгляд іншому адміністративному суду, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Верховної Ради України, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Вищої ради юстиції, про визнання незаконною (недійсною) та скасування постанови, поновлення на посаді судді та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року заяву головуючого судді Хоми О.П. про самовідвід у справі № 2а-475/09/1370 задоволено. Справу передано до канцелярії Львівського окружного адміністративного суду для визначення головуючого судді у справі в порядку, встановленому ст. 15-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

28 липня 2017 року Львівським окружним адміністративним судом у тому ж складі колегії суддів постановлено додаткову ухвалу, якою справу №2а-475/09/1370 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Верховної Ради України, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Вищої ради юстиції, про визнання незаконною (недійсною) та скасування постанови, поновлення на посаді судді та відшкодування моральної шкоди передано на розгляд Тернопільському окружному адміністративному суду.

Додаткова ухвала мотивована тим, що відповідно до доповідної записки В.о. керівника апарату Львівського окружного адміністративного суду від 27.07.2017 після задоволення відводів, самовідводів неможливо утворити новий колегіальний склад суду для розгляду цієї справи. Вказані обставини слугують підставою для постановлення додаткової ухвали та передачі справи №2а-475/09/1370 для її подальшого розгляду до Тернопільського окружного адміністративного суду як найбільш територіально наближеного суду до Львівського окружного адміністративного суду.

Не погоджуючись з вищевказаною додатковою хвалою суду, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана додаткова ухвала прийнята з неповним з»ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану додаткову ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, покликаючись на норми ч. 2 ст.32 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначає, що суддя, який вже був відведений від розгляду справи не може в подальшому брати участь в її розгляду й ухвалювати в ній будь-які рішення, в тому числі про передачу справи на розгляд до іншого адміністративного суду, з огляду на сумніви в його неупередженості та безсторонності, що були самостійно вказані цим суддею.

Крім того, відповідно до п.2.3.27 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30, у разі одночасного перебування всіх суддів у відрядженнях, відпустках, їх тимчасової непрацездатності та в інших передбачених законом випадках, у яких суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ, автоматизований розподіл судових справ здійснюється автоматизованою системою у робочий день, наступний за днем, коли відпали відповідні обставини. Тому, на думку позивача, лише наявність протоколу про неможливість автоматизованого розподілу справи не є достатньою підставою для передачі справи на розгляд іншому адміністративному суду, оскільки після того, як перестануть існувати підстави, передбачені п.2.3.27 Положення, такий автоматизований розподіл проводиться на загальних підставах.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та його представника, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Реалізація порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред'явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.

Відповідно до положень статті 24 КАС України адміністративні справи, предметом оскарження в яких є рішення, дії чи бездіяльність Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України, їхньої посадової чи службової особи, виборчої комісії (комісії з референдуму), члена цієї комісії розглядаються і вирішуються в окружному адміністративному суді колегією у складі трьох суддів.

Відповідно до положень частин 2 та 3 статті 15-1 КАС України позовні заяви, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов'язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду, яка здійснюється працівниками апарату відповідного суду в день надходження документів.

Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, який враховує кількість справ, що перебувають на розгляді у суддів, заборону брати участь у перегляді рішень для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого ставиться питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну повноважень.

В свою чергу пунктом 2.3.1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року №30 (далі - Положення) встановлено, що розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

Тобто, розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації.

Згідно з п. 2.3.23 Положення якщо судова справа підлягає розгляду (перегляду) колегією суддів, при автоматизованому розподілі судових справ автоматизованою системою в місцевому суді визначається головуючий суддя, а в судах апеляційної та касаційної інстанцій - суддя-доповідач із числа всіх суддів відповідного суду з урахуванням їх спеціалізації (за її наявності).

Після визначення судді-доповідача (головуючого судді) автоматизованою системою визначається склад колегії суддів із числа всіх суддів відповідного суду з урахуванням їх спеціалізації (за її наявності) та з урахуванням складу судових палат (за їх наявності).

Як слідує з матеріалів справи, ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року задоволено заяву головуючого судді Хоми О.П. про самовідвід у справі №2а-475/09/1370.

Відповідно до ст. 32 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною третьою статті 15-1 цього Кодексу. У разі задоволення відводу (самовідводу) комусь із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною третьою статті 15-1 цього Кодексу. Якщо після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду, суд вирішує питання про передачу справи до іншого адміністративного суду в порядку, встановленому статтею 22 цього Кодексу.

На виконання вимог п.2.3.23 Положення автоматизованою системою визначався головуючий суддя у справі в порядку, встановленому ст. 15-1 КАС України, однак згідно з протоколом неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2017 автоматизований розподіл не відбувся. Не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. Деталі наведені у звіті автоматизованого розподілу (а.с.13).

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 22 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи.

Звіт автоматизованого розподілу від 26.07.2017 містить інформацію про суддів, що були виключені з відбору з наведенням обставин, які діяли на час автоматизованого розподілу справ в порядку, встановленому ст. 15-1 КАС України. Зі звіту апеляційним судом встановлено, що з поміж інших суддів, які не можуть входити до складу колегії у справі №2а-475/09/1370, двоє суддів знаходились у відпустці (14 днів і більше).

При цьому, пунктом 2.3.27. Положення передбачено, що у разі одночасного перебування всіх суддів у відрядженнях, відпустках, їх тимчасової непрацездатності та в інших передбачених законом випадках, у яких суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ, автоматизований розподіл судових справ здійснюється автоматизованою системою у робочий день, наступний за днем, коли відпали відповідні обставини, оскільки вимоги зазначеного пункту застосовується виключно у разі відсутності по тих або інших підстав всіх суддів суду.

Аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія дійшла висновку про відсутність підстав для передачі справи на розгляд Тернопільському окружному адміністративному суду, оскільки у відповідності до Положення розподіл судових справ міг бути здійснений автоматизованою системою у робочий день, наступний за днем, коли відпали обставини неможливості здійснення такого розподілу, зокрема, такими підставами є закінчення періоду перебування суддів у відпустці.

Слід зазначити, що рішення про передачу справи на розгляд до іншого адміністративного суду суд першої інстанції прийняв у формі додаткової ухвали.

Водночас перелік підстав, за яких суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу визначений ч. 1 ст . 168 КАС України та є вичерпним, а саме: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Розгляд питання про передачу справи на розгляд до іншого адміністративного суду суд не є підставою в розумінні ч. 1 ст.168 КАС України для постановлення додаткової ухвали.

Крім того, оскаржувану додаткову ухвалу постановлено у складі суддів, до якого входить головуючий суддя Хома О.П., відведений ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року, що суперечить вимогам, встановленим ч.2 ст. 32 КАС України та є підставою для скасування додаткової ухвали.

Водночас судом апеляційної інстанції також враховано, що адміністративний суд керуючись принципом верховенства права, має розглядати право не як закон чи систему нормативних актів, а як втілення справедливості. Суд має спрямовувати своє провадження на досягнення справедливості, що і є правосуддям.

Закріплений у ст.8 КАС України принцип Верховенства права суд застосовує з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Рішенні Європейського суду з прав людини від 08.04.2010 у справа «Меньшакова проти України» (Заява №377/02) у п.52 «Суд повторює, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (див., наприклад, рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ЕСПЛ 2002-ІІ)».

Постановивши додаткову ухвалу про передачу справи на розгляд іншому адміністративному суду, суд першої інстанції фактично позбавив позивача права доступу до суду, що свідчить про порушення його права на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді, гарантовані ст.6 КАС України.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не вірно застосував норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу на продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а додаткову ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2017 року про передачу справи № 2а-475/09/1370 на розгляд іншому адміністративному суду скасувати.

Направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4

Ухвала складена в повному обсязі 26.09.2017.