Справа № 688/1531/17
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 688/1531/17

Головуючий у 1-й інстанції: Козачук С.В.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

21 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Мельник-Томенко Ж. М. ,

за участю: секретаря судового засідання: Гіюка Д.М.,

представника відповідача: Лебедюка Максима Володимировича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Шепетівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шепетівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнати дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
В червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Шепетівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (далі Шепетівського ОУПФУ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 червня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, надавши юридичну оцінку обставинам справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 26 грудня 1986 року по 06 травня 1987 року (37 днів в Промзоні ЧАЕС) Пращур В.В. брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в складі в військової частини 43187, яка розташовувалась біля села Димарка Іванківського району Київської області (25 кілометрів від ЧАЕС).

По досягненню 52 років та маючи стаж роботи понад 20 років, позивач 29 березня 2017 року звернувся до Шепетівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (далі Шепетівське ОУПФУ) із заявою про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до положень ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Разом з заявою надав копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році, архівну довідку № 179/1/8087 від 23.08.2016 року Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, копію військового квитка, копію трудової книжки та довідку про розмір заробітної плати.

Рішенням Шепетівського ОУПФУ від 10.04.2017 року за №461/03 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю первинних документів, на підставі яких можливо встановити населенні пункти, де позивач брав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та кількість днів їх проведення.

Вказана відмова слугувала підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем надано достатньо документів для підтвердження факту його перебування в зоні відчуження по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та призначення йому пенсії на пільгових умовах.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст.15 Закону України від 17.06.1993 року № 3284-12 Про пенсійне забезпечення (далі Закон №3284-12) умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 12 Закону № 3284-12 встановлено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки-після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки-після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Статтею 9 Закону України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон № 796-ХІІ) встановлено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, тобто громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.

Відповідно до статті 10 Закону № 796-ХІІ учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках-не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 55 Закону 796-ХІІ встановлено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: 1) з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів мають право на зниження пенсійного віку на 10 років; 2) які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів мають право на зниження пенсійного віку на 8 років; 3) які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році мають право на зниження пенсійного віку на 5 років.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 65 Закону № 796-ХІІ посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та Потерпілий від Чорнобильської катастрофи є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, державними адміністраціями областей, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій; порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 5 пункту 2.1 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі Порядок № 22-1) встановлено, що документами, які засвідчують особливий статус особи є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Отже, відповідно до вказаного Порядку № 22-1, підставою для призначення пенсії, крім довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 № 122, можуть бути інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно пункту 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. N 51, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Відповідно до п.3 цього Порядку учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. - не менше 5, а у 1987 році - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А. При цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору "Перереєстровано" і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації. Починаючи з 1 жовтня 1998р. зазначене посвідчення без такого штампу вважається недійсним.

Так, відповідно до посвідчення Серія НОМЕР_1 від 21.04.1993 року ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 2 категорії.

Отже, з вищевказаного посвідчення вбачається, що позивач відноситься до кола осіб , які мають правно на пенсію зі зниженим пенсійним віком, відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ.

Слід також зазначити, що при дослідженні копії вказаного посвідчення, судом апеляційної інстанції встановлено, що на його правій сторінці наявні штамп "Перереєстровано" та запис про дату перереєстрації за підписом керівника, який скріплений печаткою. Вказане свідчить про те, що тимчасовою комісією утвореною на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 4 лютого 1997 р. N 135 "Про перевірку правильності видачі посвідчень "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" проводилась перевірка правомірності видачі посвідчення позивачу, і сумнівів щодо правильності його видачі у комісії не було.

Окрім того, в якості доказів по справі, позивачем надано суду наступні документи:

-архівну довідку Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 23.08.2016 року № 179/1/8087, згідно якої позивач відповідно до архівних документів військової частини НОМЕР_2 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 26 грудня 1986 року (наказ №236) по 06 травня 1987 року (наказ №125). Місце дислокації військової частини за вказаний період з 26.12.1986 року по 31.12.1986 року 2 км від населеного пункту Димарка. Згідно ліквідаційного акту військової частини НОМЕР_2 накази командира в/ч НОМЕР_2 по стройовій частині та виїздах за період з 01 січня 1987 року по 04 грудня 1987 року були вилучені в частині Головною військовою прокуратурою м.Москви в жовтні 1989 року. Документи зняті з обліку в Головному державному галузевому архіві Міністерства оборони України як остаточно втрачені згідно акту від 04.04.2013 року;

-архівну довідку Міністерства оборони Російської Федерації від 26.05.2016 року, якою підтверджується участь рядового ОСОБА_1 у виконанні завдань по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 21 квітня по 30 квітня 1987 року в складі військової частини 43187, 3 зона, 9 днів (21,22,23,24,25,26,27,28,29 квітня). 3 зона небезпеки являється внутрішнім поділом 30 кілометрової зони відчуження. Військова частина НОМЕР_2 значиться в переліку військових частин, особовий склад яких приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986-1990 роках;

-військовий квиток серії НОМЕР_3 від 09.10.1982 року, виданий на ім`я позивача Шепетівським міським військовим комісаріатом, згідно записів в якому останній з 26.12.1986 року по 06.05.1987 року знаходився в 30 кілометровій зоні сектору №2, приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

-копію архівної довідки №24/101179 від 01.04.1993 року, виданої управлінням хімічних військ Прикарпатського військового округу, вірність копії з оригіналом якої посвідчено 08.04.1993 року Шепетівським міським воєнним комісаром ОСОБА_2 в складі війської частини НОМЕР_2 виконував завдання по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження (п. Димарка) з 26.12.1986 року до 06.05.1987 року, промзона ЧАЕС 37 днів.

-подяку учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС від 05.05.1987 року, виданукомандиром військової частини НОМЕР_2 Дубовицьким, на якій міститься відтиск печатки вказаної військової частини.

-довідку Шепетівського обєднаного міського військового комісаріату від 19.02.2016 року №26, відповідно до якої рядовий запасу ОСОБА_1 дійсно, виконував завдання по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 26 грудня 1986 року по 06 травня 1987 року у військовій частині НОМЕР_2 .

Також судом першої інстанції в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_3 який брав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 15.12.1986 року по травень 1987 року та ОСОБА_4 який брав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 17.12.1986 року по 07.03.1987 року які показали, що разом із позивачем виконували завдання по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у військовій частині 43187, яка дислокувалась в н. п.Димарка, були лише в різних ротах. Свідки підтвердили, що позивач брав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 26.12.1986 року по травень 1987 року та виїздив на промзону.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає вірним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що при поданні заяви про призначення пенсії відповідно Закону № 796-ХІІ позивач надав Шепетівському ОУПФУ всі необхідні документи, які засвідчують його статус учасника ліквідації наслідків, а відтак останній безпідставно прийняв рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 мотивуючи її відсутністю підтверджуючих документів про роботу в зоні відчудження.

Враховуюючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про те, що позивач має право на дострокове призначення пенсії відповідно до ст.55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Шепетівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 червня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 28 вересня 2017 року.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В. Мельник-Томенко Ж. М.