Справа № 234/11235/17
Суддя: Лутай А. М.
Дата ухвалення: 2017-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/397/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Лутай А.М.

при секретарі - Пагуліч Д.Г.

за участю: позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Краматорську Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м.Краматорську та м.Слов?янську Косьміна Олександра Олександровича про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 28.07.2017р звернувся до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що20 липня 2017 року о 19:45 годині поліцейським департаменту патрульної поліції УПП м.Краматорську та Слов?янську Косьміним О.О., відповідачем у справі, винесено постанову серії АР №717637 про притягнення його (ОСОБА_1.) до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425грн, з чим він не погоджується за наступними підставами. Відповідно до змісту постанови 20.07.2017р о 19:45 годині біля будинку №8 по вул.Кондара Гампера в м.Краматорську він (ОСОБА_1.) при керуванні автомобілем ГАЗ-3110, державний номер НОМЕР_1, проїхав на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив вимоги п.8.7.3 «є» ПДР. Зазначає, що в цей же час, а саме 20.07.2017р о 19:45 годині, за тією ж адресою, відповідач склав вищевказану постанову про притягнення його (ОСОБА_1.) до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП. Посилаючись на ст.ст.258 ч.2, 276, 279, 283 КУпАП вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, так як - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, що вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції відповідно з адміністративно-територіальним устроєм України, коли як відповідач розглядав справу на місці зупинки автомобіля; - орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання як чи сповіщено осіб, які беруть участь у справи, про час і місце її розгляду; - під час винесення спірної постанови відповідачем не вирішенні клопотання, не були досліджені докази, заслухані особи, які беруть участь у справі. Просить визнати дії поліцейського Косьміна О.О. щодо розгляду 20.07.2017р справи відносно нього (ОСОБА_1.) на місці зупинки транспортного засобу, скасувати постанову серії АР №717637 від 20.07.2017р про притягнення його (ОСОБА_1.) до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої вимоги повністю, наполягав на задоволенні та суду надав пояснення, зазначені в позові.

Відповідач Косьмін О.О. в судове засідання не з'явився за невідомими суду причинами, але надав свої письмові заперечення, в яких зазначив, що розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови відбулося у відповідності до вимог КУпАП та Рішення КСУ від 26.05.2015р. №5-рп/2015. Також зазначив, що 20.07.2017р він патрулював разом із своїм напарником біля будинку №8 по вул.К.Гампера в м.Краматорську, де водій, керуючи автомобілем ГАЗ-3110, державний номер НОМЕР_1, порушив правила проїзду світлофору, а саме здійснив проїзд на заборонений червоний з жовтим сигналом світлофору, чим порушив вимоги п.8.7.3 «є» ПДР. Після чого інспектор зупинив вказаний транспортний засіб, підійшовши до водія, ким виявився ОСОБА_1, належним чином представився, пояснив причину перевірки документів та попросив пред'явити документи, зазначені в п.2.1 ПДР України на підставі ст.32 ЗУ «Про Національну поліцію» та п.2.4 «а» ПДР України, а саме посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно ст.16 ЗУ «Про дорожній рух» від 30.06.1993р №3353-XII, та ст.21 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004р №1961-ІУ. Встановивши факт вчинення вищевказаного адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо водія ОСОБА_1 Зазначає, що під час розгляду справи водію було роз'яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.ст.268, 287-289, 307-309 КУпАП, ст.63 Конституції України, згідно із ст.285 КУпАП ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом Постанови.

Щодо оспорювання факту законності винесеної на позивача постанови, зазначає, що при винесенні постанови поліцейський керувався Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію», Кодексом України про адміністративні правопорушення, та Наказом №1395 від 07.11.2015р «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», відповідно до яких, поліцейський уповноважений здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та з'ясовує питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем було зафіксовано на камеру поліцейського, яка відповідно до ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію» була закріплена на службовому транспортному засобі. Більш того, факт порушення правил дорожнього руху особисто бачили поліцейські. Стосовно посилання позивача в своєму адміністративному позові на порушення співробітником патрульної поліції ст.276 КУпАП, зазначив, що відповідно до зазначеної норми КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. У відповідності до Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015р №5-рп/2015, (на яке також посилається позивач) дано офіційне тлумачення положення ч.1 ст.276 КУпАП, в якому необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Місто Краматорськ є окремою адміністративно-територіальною одиницею, на яку поширюється юрисдикція Управління, щодо розгляду відповідної категорії справ про адміністративні правопорушення посадовими особами Управління. Таким чином, він, як посадова особа Управління, розглянув справу про адміністративне правопорушення та виніс постанову в межах м.Краматорська, а саме за місцем вчинення адміністративного правопорушення. Також зазначив, що після ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 26.05.2015р №5-рп/2015, 14.07.2015р Верховною Радою України було прийнято ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух» за №596-VIII, відповідно до п.38 ч.1 якого до ст.258 КУпАП внесено зміни, а саме: після частини першої доповнено новою частиною такого змісту: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі». Зазначений закон набрав сили 08.08.2015 року. Просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Заслухавши позивача, дослідивши докази по справі суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що постановою серії АР №717637 від 20.07.2017р інспектора Управління патрульної поліції у м.Краматорську та м.Слов'янську рядового поліції Косьміна О.О., позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425грн.

Відповідно до зазначеної постанови про адміністративне правопорушення, 20 липня 2017 року о 19:45 годині біля будинку №8 по вул.К.Гампера в м.Краматорську ОСОБА_1, керуючи автомобілем ГАЗ-3110, державний номер НОМЕР_1, в порушення вимог п.8.7.3 «є» ПДР, проїхав на заборонений червоний сигнал світлофору, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Частиною другою ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. У ньому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (частина перша статті 256 Кодексу). Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина друга статті 256 КУпАП). У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це; така особа має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до нього, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання (частина третя статті 256 КУпАП). Протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема процесуально оформленими доказами, перелік яких встановлено у статті 251 Кодексу, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення (частина перша статті 257 КУпАП). Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення визначено у главі 17 КУпАП.

У частині першій статті 277 КУпАП закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина другастатті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 р. у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 122 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

У пункті 2.4 Рішення Конституційний Суд констатує, що аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Судом встановлено, що спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідачем була винесена відразу ж безпосередньо на місці, тобто, з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення передбачені ст.122 КУпАП, що призвело до порушення прав позивача, передбачених ст.268 КУпАП, зокрема, користуватися кваліфікованою юридичною допомогою при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а тому така постанова є протиправною та підлягає скасуванню в судовому порядку.

Керуючись ст.ст.11, 71, 76, 100, 122, 158, 160, 163, КАС України, ст.ст.7, 268, 279, 280, 283, 287, 288, 289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м.Краматорську та м.Слов?янську Коськіна Олександра Олександровича про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову серії АР №717637 від 20.07.2017р, винесену інспектором 1 роти батальйону управління патрульної поліції у м.Краматорську та м.Слов'янську рядовим поліції Косьміним Олександром Олександровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425грн.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення постанови.

Суддя: А.М.Лутай