Справа № 805/1178/17-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабіч С.І.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року справа №805/1178/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача ОСОБА_2, суддів Гаврищук Т.Г., Ястребової Л.В.,

секретар судового засідання Терзі Д.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 09 червня 2017 року у справі №805/1178/17-а за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_5 до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та часткове скасування податкових повідомлень - рішень та податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач з урахуванням остаточно уточнених позовних вимог (а.с.100-102) просив визнати протиправними та частково скасувати:

рішення Слов»янської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області форми «Ф» №2917285-03 від 13.05.2016 року у сумі 9272,48 грн за період з 01.01.2016 року по 29.04.2016 року (119 днів);

податкове повідомлення-рішення від 27.10.2016 року № в сумі 1854,44 грн;

податкове повідомлення-рішення від 27.10.2016 року № в сумі 646,97 грн;

податкову вимогу форми «Ф» від 28.11.2016 року №2046-17 в сумі 1854,90 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що спірні податкові повідомлення - рішення містять зобов'язання щодо сплати орендної плати з фізичних осіб в сумі 28 440,00 грн., у вигляді штрафу в сумі 5 688, 00 грн., в сумі 7 672, 41 грн., в сумі 1 984, 41 грн. проте, податковим органом не були враховані приписи Закону №1669, відповідно до яких позивач у спірному періоді був звільнений від сплати орендної плати з фізичних осіб протягом 119 днів 2016 року.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 09 червня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправним та частково скасовано на суму 9 272, 48 грн. податкове повідомлення - рішення Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області № 2917285-03 від 13.05.2016 року.

Визнано протиправним та частково скасовано на суму 1 854, 44 грн. податкове повідомлення - рішення Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області № НОМЕР_1 від 27.10.2016 року.

Визнано протиправним та частково скасовано на суму 646, 97 грн. податкове повідомлення - рішення Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області № НОМЕР_2 від 27.10.2016 року.

Визнано протиправним та частково скасовано на суму 1 854, 90 грн. податкову вимогу Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області форми Ф № 2046-17 від 28.11.2016 року.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати постанову, прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування зазначив, що суд не звернув уваги, що договір оренди землі укладено позивачем як громадянином - фізичною особою і як фізичній особі податковим органом визначено податкове зобовязання з орендної плати з фізичних осіб, та застосовані штрафні санкції спірними податковими повідомленнями-рішеннями за порушення граничних термінів сплати грошового зобовязання.

Крім цього, законом №1669 визначено, що форс-мажорні обставини повинні підтверджуватися сертифікатом ТПП. Проте, позивач такий сертифікат до податкового органу не надавав.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, встановила наступне.

26 грудня 2007 року, між Краснолиманською міською та громадянином ОСОБА_5 укладений договір оренди землі № 125/07, відповідно до якого, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Краснолиманської міської ради - район «Голубі озера» - для розвитку інфраструктури місць відпочинку (розташування та обслуговування будиночків для відпочинку, наметного табору, благоустрою прилеглої території, будівництво та обслуговування котеджів) на підставі рішень Краснолиманської міської ради № 5/10-440 від 14.03.2017 року та № 5/19-1298 від 20.12.2017 року (а.с.31-33)

На виконання п.286.5 ст.286 ПК України податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №2917285-03 від 13.05.2016 року, яким позивачу визначено податкове зобовязання з орендної плати за землю з фізичних осіб на загальну суму 28440 грн з терміном сплати до 03.08.2016 року. (а.с.26)

Позивач сплатив суму податкового зобовязання з порушенням граничних термінів сплати, а саме 24.10.2016 року (а.с.88-90)

В звязку з зазначеним податковим органом відповідно до ст.126 ПК України прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 27.10.2016 року, яким позивачу встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб та зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20% в сумі 5 688, 00 грн (а.с.27) та податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 27.10.2016 року, яким позивачу встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб та зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% в сумі 1 984, 41 грн (а.с.108)

В звязку з наявністю у позивача податкового боргу за узгодженими грошовими зобовязаннями з орендної плати з фізичних осіб станом на 27.11.2016 року відповідачем сформована податкова вимога від 28.11.2015 року №2046-17 на суму 7672,41 грн, до якої увійшли несплачені суми штрафів за податковими повідомленнями-рішеннями (а.с.28)

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.14-25) позивач ОСОБА_5 був зареєстрований як фізична особа-підприємець у 2016 року з 01.01.2016 року по 29.04.2016 року, після чого припинив підприємницьку діяльність, яку відновив 22.07.2016 року (а.с.14-25)

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходи з того, що позивач відповідно до ст.6 Закону №1669, як субєкт господарювання був звільнений у період з 01.01.2016 року по 28.04.2016 року від обовязку сплати земельного податку,тому у податкового органу відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій за його несвоєчасну сплату у вказаний період.

Судова колегія не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов'язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до пункту 286.2. статті 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Зазначена норма стосується субєктів господарювання юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є користувачем земельної ділянки як фізична особа (відповідно до договору), тому податковим органом ОСОБА_5 визначено податкове зобовязання з орендної плати за землю як фізичній особі відповідно до приписів п. 286.5 ст. 286 ПК України, за яким нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Як зазначалося вище, на виконання п.286.5 ст.286 ПК України податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №2917285-03 від 13.05.2016 року, яким позивачу визначено податкове зобовязання з орендної плати за землю з фізичних осіб на загальну суму 28440 грн з терміном сплати до 03.08.2016 року.

Відповідно до зворотного боку облікової картки позивача із земельного податку зазначене зобов'язання позивачем виконано 24.10.2016 року, тобто з порушенням строку сплати грошового зобовязання.

Згідно зі ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до вимог ст.126 ПК України податковим органом правомірно прийняті податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 27.10.2016 року, яким позивачу встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб та зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20% в сумі 5 688, 00 грн (а.с.27) та № НОМЕР_2 від 27.10.2016 року, яким позивачу встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб та зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% в сумі 1984, 41 грн (а.с.108)

На підставі ст.59 ПК України в редакції, чинній на час прийняття спірної податкової вимоги в листопаді 2016 року, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до Податкового Кодексу України наказом Міністерства доходів і зборів України №576 від 10.10.2013 року затверджено Порядок направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків (далі Порядок), дія якого поширюється на платників податків, які не сплатили узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки.

Згідно розділу ІІ Порядку податкова вимога формується, якщо платник не сплатив узгодженої суми грошового зобовязання, визначеної в податковому повідомленні-рішенні, у встановлені законом строки.

Оскільки позивач не сплатив узгоджених сум грошового зобовязання (штрафи), у нього виник податковий борг на цю суму, тому податковим органом правомірно, відповідно до приписів податкового законодавства та Порядку №576, сформовано податкову вимогу форми «Ф» №2046-17 від 28.11.2016 року.

Щодо застосування до спірних правовідносин ЗУ "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (далі Закон №1669) судова колегія зазначає наступне.

На підставі ст.55 ГК України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб'єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці;

На підставі ст.6 Закону №1669 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, під час проведення антитерористичної операції звільнено субєктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Зазначена норма пов'язує звільнення суб'єктів господарювання від сплати за користування земельними ділянками, державним та комунальним майном під час проведення АТО, виключно з настанням такої обставини, як здійснення цими суб'єктами діяльності на території проведення АТО.

Розпорядженням КМУ № 1275- р від 02.12.2015 року затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого входять м. Лиман Донецької області (місто розташування земельної ділянки) та м. Краматорськ (місто перебування на обліку).

Проте, у спірних правовідносинах позивачу визначено грошове зобовязання як фізичній особі, а не субєкту господарювання, тому відсутні підстави для застосування ст..6 Закону 1669.

На підставі ст.10 Закону №1669 протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення АТО, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Таким чином, обов'язковими підставами для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань є знаходження на території проведення антитерористичної операції та наявність сертифікату Торгово - промислової палати, який підтверджує наявність обставин непереборної сили (форс - мажору).

Оскільки у позивача відсутній сертифікат Торгово-промислової палати, який би підтверджував наявність обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, визначених Податковим Кодексом України, колегія суддів приходить до висновку, що контролюючим органом в даному випадку правомірно прийняті спірні податкові повідомлення-рішення, якими до позивача застосовано штрафні санкції за порушення термінів сплати узгоджених сум грошового зобов'язання відповідно до ст.126 ПК України.

Законом № 1989-VIII від 23.03.2017р. п.п.38.7 п.38 Підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України викладено в наступній редакції «не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня року, в якому завершено проведення антитерористичної операції, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що розташовані на тимчасово окупованій території та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб.

Не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня року, в якому завершено проведення антитерористичної операції, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення), що розташовані на території населених пунктів на лінії зіткнення та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб.

Таким чином, на час проведення АТО не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб за умови знаходження цих ділянок на тимчасово окупованій території та на території населених пунктів на лінії зіткнення.

На виконання ч.4 ст.4 Закону 1669 в редакції, чинній з 08.06.2016 року Кабінетом Міністрів України затверджено розпорядженням №1085-р від 07.11.2014 року (в редакції розпорядження №428 від 05.05.2015 року) Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

До зазначеного порядку не входять населені пункти ОСОБА_6 та Краматорськ Донецької області. Отже не можуть бути застосовані до спірних правовідносин норми п.п.38.7 п.38 Підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, які мають значення для вирішення справи, порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору, а тому відповідно до вимог ст..202 КАС України апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова - скасуванню з прийняттям нової про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 24, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 09 червня 2017 року у справі №805/1178/17-а задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 09 червня 2017 року у справі №805/1178/17-а скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позову фізичної особи підприємця ОСОБА_5 до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та часткове скасування податкових повідомлень - рішень та податкової вимоги відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі.

У повному обсязі постанова складена 26 вересня 2017 року.

ОСОБА_1 ОСОБА_2

Судді Т.Г. Гаврищук

ОСОБА_6