Справа № 334/8498/16-а
Суддя: Ісаков Д. О.
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 11.09.2017
Справа № 334/8498/16-а
Провадження № 2-а/334/179/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Ісакова Д.О., при секретарі Гопка Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2016 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позов обґрунтовано тим, що за заявою ОСОБА_1 з 06 серпня 1993 року позивачу призначено пенсію за віком у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення»

З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у зв'язку з чим 01 січня 2004 року призначену пенсію позивачу було обчислено за нормами Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що свідчить про отримання позивачем пенсії за вищезазначеним законом.

18 листопада 2016 року позивач звернувся до управління з особистою заявою, в якому просить призначити їй пенсію за віком відповідно до ст..26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Листом №329/Ш-1 від 06 грудня 2016 року УПФУ в Дніпровському районі м. Запоріжжя відмовлено в призначенні пенсії за віком.

При розрахунку пенсії за віком було застосовано показник середньої заробітної плати по народному господарству за 2007 рік, з чим позивач не згоден.

Просить визнати протиправними дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України міста Запоріжжя щодо відмови в призначенні та перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком на загальних підставах з 18 листопада 2016 року, відповідно до ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"; зобов'язати Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України міста Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 18 листопада 2016 року відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просить у позові відмовити з тих підстав, що позивач вже отримує пенсію за віком, яка була йому прорахована відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне

пенсійне страхування". Відсутні правові підстави для застосування під час розрахунку пенсії позивачу показника середньої заробітної плати, оскільки вказана норма застосовується тільки під час призначення пенсії.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, прийшов до наступного.

Позивач з 06 серпня 1993 року перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком, яку призначено на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 01 січня 2004 року призначену позивачу пенсію було перераховано у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що свідчить про отримання позивачем пенсії за даним законом.

18 листопада 2016 року позивач звернулася до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя із заявою щодо призначення їй пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, як встановлено ч.2 ст. 40 цього Закону.

Листом від 06 грудня 2016 року відповідачем відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», так як раніше їй вже була призначена пенсія за віком .

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Статтею 43 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" встановлено, що перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Дана норма не передбачає можливість перерахунку пенсії виходячи з заробітної плати за три роки які передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.

Позивачу пенсія обчислювалась відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Викладене свідчить про те, що позивачем реалізовано право на призначення пенсії за віком. Заява позивача про те, що вона до 18 листопада 2016 року не зверталася до відповідача ні з якими заявами про призначення пенсії судом не приймаються у зв'язку з наступним.

Відповідно до частини 1 статті 43 цього Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набранням чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Згідно ч.2 ст.43 Закону для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому

заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

З набранням чинності Закону № 1058 пенсію позивачу з 01.01.2004 р. було перераховано за нормами даного Закону, що підтверджується відповідним розпорядженням.

За приписами ст. 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років. До внесення змін в зазначену статтю Законом № 3668-VI від 08.07.2011 пенсійний вік для жінок становив 55 років.

Статтею 12 Закону № 1788 передбачено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Таким чином, законодавством яким передбачена позивачу пенсія за віком, також було встановлено коло працівників, які отримували право на пенсію за віком після досягнення 55 років (для жінок) - ст. 12 Закону України „Про пенсійне забезпечення", так само як і в ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З урахуванням викладеного, безпідставними є твердження позивача про те, що призначена їй пенсія за віком у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення» не вважається пенсією за віком у розумінні Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Посилання позивача на постанову Верховного Суду України від 31.03.2015 у справі №21-612а14, як на подібну правову позицію, є безпідставним. Так, Верховний Суд України розглянув зазначену справу за іншими правовідносинами, зокрема, предметом перегляду було переведення з пенсії за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за віком. А у справі за позовом ОСОБА_1предметом спору є саме призначення пенсії за віком при вже призначеній пенсії за віком, призначення яких регулюється одними й тими ж законами.

Чинне законодавство України взагалі не передбачає можливості призначення пенсії більше одного разу. Будь-який перехід з одного виду пенсії на інший після первинного призначення може бути здійснений лише як переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до вимог ст. 45 Закону № 1058.

При цьому, відповідно до абз. 2 ч. З ст. 45 Закону № 1058 при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Згідно з абз. 3 ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 якщо особа після призначення пенсії по -інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

3 наведеного вбачається, що можливість застосування показника середньої заробітноїплати, яка визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії, передбачена лише при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком і за умови набуття не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Відповідно до ст. 10 Закону №1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Тобто, законодавець надав вичерпний перелік видів пенсій, які можуть бути призначені особі відповідно до Закону №1058.

Так як, ОСОБА_1 вже отримує пенсію за віком, вона не має права у 2016 році на повторне призначення пенсії в межах одного виду.

З наведеного вище вбачається, що відповідач діяв виключно у межах своїх повноважень та

відповідно до вимог чинного пенсійного законодавства і жодним чином не порушив прав та законних інтересів позивача, тому відсутні підстави для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.40, 43, 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 8-14, 71, 159, 160-164, 167 КАС України,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі скарги через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Ісаков Д. О.