Справа № П/811/1210/17
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 року Справа № П/811/1210/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Олександрійського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про внесення змін до актового запису, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом і просить суд зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрії головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області внести до актового запису №23 від 02.11.2010 року про народження ОСОБА_4, зробленого Звенигородською сільською радою м. Олександрії, Кіровоградської області слідуючи зміни:

- В графі місце народженні записати Україна, Кіровоградська область, м. Олександрія;

- В графі місце державної реєстрації записати Олександрійський міський відділ реєстрації актів цивільного стану головного управління юстиції у Кіровоградській області.

В обґрунтування позовних вимог, позивачі зазначили, що всиновили дитину, якій рішенням суду змінено прізвище та ім'я по батькові. На підставі рішення суду було отримано свідоцтво про народження із внесеними змінами, проте при ознайомленні з ним було встановлено, що не змінено місце народження усиновленої дитини, у зв'язку з чим і звернулись до відповідача, проте отримали відмову.

Представник відповідача надав письмові пояснення в яких частково визнав вимоги позивачів щодо зміни місця народження дитини, проте просив відмовити в частині зміни місця державної реєстрації, у зв'язку з відсутністю відповідного нормативно-правового регулювання, що унеможливить виконання рішення суду.

В судовому засіданні позивачем-1 наголошено на задоволенні адміністративного позову, а також надано клопотання про проведення розгляду справи в порядку письмового провадження (а.с. 44).

Представником позивача-2 надана заява про проведення розгляду справи без його участі (а.с. 40).

Представник відповідача в письмових поясненнях просив розглянути справу за його відсутністю (а.с. 33).

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

На підставі усної ухвали від 22.09.2017 року із занесенням до журналу судового засідання, керуючись частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку письмового провадження (а.с.45-47).

Дослідивши подані позивачами та відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

11 травня 2016 року Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області було вирішено усиновити позивачами громадянку України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Цим же рішенням було вирішено прізвище та по батькові змінити з ОСОБА_4 та ОСОБА_4 (а.с. 41-43).

Також, зазначеним рішенням суду від 11 травня 2016 року було зобов'язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрії Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області внести зміни до актового запису про народження.

Рішення набрало законної сили (а.с. 42).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене, обставини встановлені вищезазначеним рішенням суду не потребують додаткового доказування та встановлення.

Олександрійським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області повторно було видано свідоцтво про народження ОСОБА_4 Серія НОМЕР_2, в якому зазначене місце народження місто Олександрія, село Марто-Іванівка, місце державної реєстрації Виконавчий комітет Звенигородської сільської ради міста Олександрії Кіровоградської області (а.с. 7).

ОСОБА_2 звернулась до відповідача стосовно внесення змін до актових записів цивільного стану місця народження дитини, проте отримала відмову у зв'язку з тим, що для їх внесення необхідне рішення суду (а.с. 6).

Проаналізувавши зміст спірного отриманого роз'яснення відповідача суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою та суттю дане роз'яснення фактично є рішенням Олександрійського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, яким відмовлено позивачу-2 у внесенні змін до актового запису про народження дитини.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 49 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків.

Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо (ч.2 ст. 49 ЦК України).

Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (ч.3 ст.49 ЦК України).

Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону (ч.4 ст.49 ЦК України).

Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (абз.2 ч.4 ст.49 ЦК України).

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначення засад діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 №2398-VІ (далі - Закон №2398-VІ) (ч.1 ст.1 Закону №2398-VІ).

Відповідно до статті 2 Закону №2398-VІ, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків.

Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (ч.2 ст.2 Закону №2398-VІ).

Згідно зі статтею 4 Закону №2398-VІ, органами державної реєстрації актів цивільного стану є: 1) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; 2) відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); 3) виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад.

Положеннями частини першої статті 6 Закону №2398-VІ визначено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Частинами першою, другою, третьою статті 9 Закону №2398-VІ передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках.

Інформація про персональні дані фізичної особи, що містяться в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню.

Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Зразки актових записів цивільного стану затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Внесення змін до актового запису цивільного стану передбачено положеннями статті 22 Закону №2398-VІ.

Зокрема, згідно частини першої статті 22 Закону №2398-VІ, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Як встановлено судом раніше, відповідачем відмовлено у внесенні змін до актових записів цивільного стану стосовно місця народження дитини у зв'язку з відсутністю відповідного рішення суду.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. (ч.1 ст.22 Закону №2398-VІ).

Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану (ч.3 ст.22 Закону №2398-VІ).

Згідно частини четвертої статті 22 Закону №2398-VІ, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

У разі зберігання актового запису цивільного стану у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану (ч.6 ст.22 Закону №2398-VІ).

Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України (ч.5 ст.9 Закону №2398-VІ).

Відповідно до ч. 2 ст. 226 Сімейного кодексу України дитина, яка усиновлена, має право на таємницю, в тому числі і від неї самої, факту її усиновлення.

Згідно з ч. 1 ст. 228 Сімейного кодексу України особи, яким у зв'язку з виконанням службових обов'язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов'язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним.

Відповідно до ч.1, 3 Сімейного кодексу України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання змінити відомості про місце народження та дату народження дитини.

У рішенні про усиновлення суд змінює відомості про місце народження та дату народження дитини, якщо це відповідає її інтересам.

Судом встановлено, що зміна місця народження дитини буде сприяти інтересам дитини, оскільки згідно паспортних даних батьків усиновленої дитини, на момент народження дитини, вони були зареєстровані та проживали саме в м. Олександрії (а.с. 4-5), а тому місцем народження дитини у зв'язку з бажанням її батьків повинно бути саме м. Олександрія Кіровоградської області, що в подальшому захистить як права дитини так і її нових батьків від випадкового розголошення таємниці усиновлення на підставі невідповідності місця народження дитини та місця проживання її батьків на момент народження.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 51 КАС України крім прав та обов'язків, визначених у статті 49 цього Кодексу, відповідач має право визнати адміністративний позов повністю або частково, подати заперечення проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 3 ст. 112 КАС України у разі часткового визнання адміністративного позову відповідачем і прийняття його судом може бути прийнята постанова суду про задоволення визнаних відповідачем позовних вимог відповідно до статті 164 цього Кодексу.

Відповідач визнав вимоги позивачів щодо зміни місця народження дитини (а.с. 33).

Таким чином враховуючи встановлені судом обставини, а також факт визнання відповідачем позовної вимоги щодо зміни місця народження дитини, суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу в частині зміни місця народження дитини.

Стосовно позовної вимоги про зміну місця державної реєстрації, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 N 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 N 3307/5), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 р. за N 719/4940 відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 N 1064.

Згідно з п. 7 Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2007 р. N 1064 запис в Реєстрі здійснюється шляхом внесення до нього у разі усиновлення відомостей: прізвище, ім'я та по батькові, дата і місце народження до і після усиновлення; про усиновителя (усиновителів) - прізвище, ім'я та по батькові, дата і місце народження, громадянство, повне найменування суду, яким постановлено рішення, його дата і номер, номер актового запису про народження та дата його складення, найменування органу державної реєстрації актів цивільного стану, що зареєстрував народження усиновленої дитини, серія і номер свідоцтва про народження, серія і номер свідоцтва про усиновлення; прізвище, ім'я та по батькові особи, що здійснила державну реєстрацію, та її посада, дата і номер внесення відомостей до Реєстру.

З огляду на викладене, відповідач на підставі цього рішення суду може внести нові відомості про місце державної реєстрації усиновленої дитини до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, а тому позиція відповідача про неможливість вчинення цієї дії у зв'язку з відсутністю відповідного нормативно-правового регулювання є помилковою.

Крім того, права усиновленої дитини, в тому числі на таємницю усиновлення, не можуть бути порушені, навіть у разі відсутності у відповідача чіткого механізму реєстрації змін у графі місце державної реєстрації, оскільки невідповідність місця державної реєстрації та місця народження призведе до фактичного розголошення таємниці усиновлення, так як ці населені пункти у переважній більшості збігаються, а при наявній розбіжності, у оточуючих можуть виникати зайві питання як до усиновленої дитини та і нових батьків, що є неприпустимим та може призвести до негативних для них наслідків.

Також, суд наголошує, що на виконання Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області відповідач вже вносив зміни до актового запису.

Крім того, судовому захисту підлягає не лише порушене право, а й порушений інтерес, при цьому інтересом юридичної особи у сфері публічно-правових відносин слід розуміти не будь-який інтерес, а правовий, тобто такий, що може бути об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення потреб юридичних особи, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності ті іншим загальноправовим засадам.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004р., поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (1501-06) та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції (254к/96-ВР) і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Поняття "охоронюваний законом інтерес", означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб'єктивного права; б) є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції (254к/96-ВР) і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб'єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому в силу ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За сукупністю наведених обставин суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.71, 86, 94, 159-163, 167, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов'язати Олександрійський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області внести до актового запису №23 від 02.11.2010 про народження ОСОБА_4, зробленого Звенигородською сільською радою м. Олександрії Кіровоградської області, слідуючи зміни:

- В графі місце народженні записати - Україна, Кіровоградська область, м. Олександрія;

- В графі місце державної реєстрації записати - Олександрійський міський відділ реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Олександрійського міського відділу реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області судовий збір в розмірі 640 грн. на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1).

Постанова суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її отримання.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Л.І. Хилько