Справа № 2029\2-а-2\11
Суддя: Глібко О. В.
Дата ухвалення: 2011-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2029/2-а-2/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2011 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі :

головуючого - судді Глібко О.В., при секретарі Фатуллаєвій Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області, управління пенсійного фонду України Орджонікідзевському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними, зобовязання проведення перерахунку та стягнення моральної шкоди, ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, управління праці та соціального захисту населення адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради, Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області, управління пенсійного фонду України Орджонікідзевському районі м. Харкова в якому просив суд постановити рішення та стягнути з відповідачів на його користь не виплачену компенсацію з урахуванням індексу інфляції у сумі 36 700 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що є ліквідатором аварії на ЧАЕС, та в червні 1991 року отримав 3 групу інвалідності, а в 2002 році 2 групу. Відповідно до Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ЧАЕСвід 28.02.1991 року №796-Х11 , пенсія та компенсація особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 ст. 48 є одноразовою компенсацію у розмірі 30 мінімальних заробітних плат або 5000 руб. по 3-й групі інвалідності, а при переході на 2-гу групу інвалідності нараховується різниця між групами у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, або 2000 руб. Як вказує позивач такі виплати не були проведені пенсійним фондом, а станом на час звернення до суду організація, яка повинна була проводити виплати розділилася на пенсійний фонд та управління соціального захисту населення, але жодна з них не бажає брати на себе відповідальність, щодо виплати вищевказаної компенсації, що і стало причиною звернення до суду.

Під час судового розгляду позивачем неодноразово уточнювалася позовна заява, та остаточно 15.03.2011 року позивач уточнив позовні вимоги та просив суд постановити рішення яким зобовязати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області переглянути , нарахувати та виплатити одноразову компенсацію , з урахуванням індексу інфляції у розмірі 37 416 грн., яка не була виплачена позивачеві відповідно до ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ЧАЕСпочинаючи з 1991 року по 2010 рік. Також просив стягнути на його користь 50 000 грн. моральну шкоду. Крім того, просив суд зобовязати Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації переглянути, нарахувати та виплатити одноразову компенсації по втраті здоровя з урахуванням інфляції у розмірі 6599 грн. При цьому посилався , що відповідно до закону №796-Х11, йому повинна була нараховуватися виплата по втраті здоровя у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, та з урахуванням інфляції з 2002 року по 2010 рік дана сума складає 6599 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити.

Представники головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації проти позову ОСОБА_1 заперечували, надали суду письмові пояснення. Відповідно яких вказали, що головне управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації діє відповідно до Положення, затвердженого 24.10.08 №617. Відповідно до покладених а нього завдань головне управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації спрямовує і контролює роботу управлінь праці і соціального захисту населення районних державних адміністрацій; вивчає , узагальнює і поширює досвід та впроваджує прогресивні методи в їх роботі;надає практичну та організаційно методичну допомогу управлінням праці та соціального захисту населення виконавчих органів. Згідно п.3 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок ЧАЕС, затвердженого постановою КМУ від 20.09.205 року №936, виплати компенсації та допомог громадян, які постраждали внаслідок ЧАЕС, здійснюються уповноваженим органом праці і соціального захисту населення за місцем реєстрації громадян. Крім того вказали, що їх установа як розпорядник коштів нижчого рівня здійснює пропорційний розподіл коштів по районах області, тому виконати вимоги ОСОБА_1 не мають повноважень, т.я. безпосередньо не здійснює призначення, нарахування та виплату сум, зазначених в позовних вимогах. Також зазначили, що відповідно до норм ст. 99 КАС України позивачем порушені строки звернення до суду. Просили відмовити ОСОБА_1 в частині позовних вимог предявлених до головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації в повному обсязі.

Представники головного управління пенсійного фонду України в Харківській області надали суду заперечення, відповідно яких вказали , що ОСОБА_1 не перебуває на обліку в їх установі, а перебуває на обліку в УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова . Крім того вказали, що згідно Положення про головні управління Пенсійного Фонду України, управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує призначення , перерахунок і виплату пенсії, допомоги на поховання та інших соціальних виплат відносно чинного законодавства. Та відповідно до п.7 п.22 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року №8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 21.05.2002 року № 442/6730, управління, відповідно до покладених на нього завдань призначає ( здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, допомогу на поховання та інші соціальні виплати відповідно до чинного законодавства. Таким чином , вважають ,що вони не є належними відповідачами, та просили справу розглядати у відсутність їх представника.

Представник управління пенсійного фонду України Орджонікідзевському районі м. Харкова проти позову заперечувала. Посилалася на те, що лише з 01.03.2001 року управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова почало проводити виплати ОСОБА_1 До цього часу він перебував на обліку в УПСЗН Московського району м. Харкова , а в подальшому в УПСЗН Орджонікідзевського району м. Харкова. Під час отримання пенсійної справи є рішення протокол, відповідно якого вказано компенсацію виплачувати після звільнення. Згідно матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 звільнився 16.09.1993 року. В пенсійній справі відсутні дані, щодо проведену виплату, тому представник пенсійного фонду вважає, що їх дії відповідають чинному законодавству, та просили відмовити в задоволенні позовних вимог, в тому числі і у нарахуванні моральної шкоди, т.я. відсутній причинний зв'язок.

Представник управління праці та соціального захисту населення адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради проти позову заперечувала , посилалася на те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в їх установі з 01.09.1999 року . В червні 1991 року ОСОБА_1 встановлена 3-тя група інвалідності , а в 2002 році 2- га група . В 2002 році управлінням була здійснена виплата ОСОБА_1 різниці у компенсаціях, яка складає 94 грн. 80 коп., яка відповідала вимогам діючого законодавства на момент виплати.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, та оцінивши надані суду докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, що підтверджується копією посвідчення серія А №001858 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, що підтверджується копією вкладки до посвідчення (а.с.6). , а також є інвалідом 2-ї групи з 21.02.2002 року, що підтверджується довідкою МСЕК (а.с.8).

Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова з 01.03.2001 року, отримує пенсію як інвалід 2-ї групи, оскільки інвалідність настала внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Також судом встановлено, що у червні 1991 року ОСОБА_1 була встановлена третя група інвалідності , та в період часу з 06.06.1991 року по 30.11.1993 року він отримував пенсію в УПСЗН Московського району м. Харкова, з 01.12.1993 року по 28.02.2001 року в УПСЗН Орджонікідзевського району м. Харкова, та відповідно до постанови КМУ від 13.12.2000 року №1828 функції призначення та виплати пенсії передані органам Пенсійного фонду України з 01.03.2001 року (а.с.50) .

Відповідно до матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 вбачається , що останній звільнився з роботи в ОАО ХАТП 1633016.09.1993 році, під час коли перебував на обліку в Московському районі м. Харкова. Крім того, відповідно до матеріалів особової справи ОСОБА_1 розпорядженням від липня 1991 року була призначена разова допомога відповідно до ст.48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ЧАЕСв розмірі 5000 руб., яка повинна була бути виплаченою після звільнення (а.с.21). Сама пенсійна справа не містить документального підтвердження виплати вказаної суми, а представник позивача в судовому засіданні стверджувала, що даної виплати її довіритель не отримував.

Судом , ретельно були перевірені всі документи , що перебувають в особовій справі ОСОБА_1 Також, встановлено, що відповідно листа №15624-02/2/30 від 30.07.2010 року КПФУ в Московському районі м. Харкова повідомляє, надання необхідної інформації неможливе у звязку з тим, що первинне призначення пенсії здійснювалося управлінням соціального захисту населення в Московському районі м. Харкова (а.с.78)

Згідно листу Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат №5603 надати інформацію про виплату компенсації ОСОБА_1Ф по Московському району неможливо із - за відсутності її документального підтвердження. (а.с.72,82) .

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини , на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення , крім випадків , встановлених ст. 72 КАСУ.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з УПФУ в Орджонікідзевському районі та ГУПФУ в Харківській області компенсації в розмірі 5000 руб., т.я. відсутнє не лише підтвердження її неотримання, та підтвердження саме вини даних відповідачів, т.я. пенсійна справа надійшла до УПФУ Орджонікідзевського району вже після звільнення ОСОБА_1, разом із всіма документами. Крім цього ГУПФУ взагалі є лише належним відповідачем по справі. При цьому, т. я. позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні в цій частині, не можуть бути задоволені і вимоги нарахування компенсації з урахуванням часу інфляції з 1991 року по 2010 рік у розмірі 37 416 грн. та вимоги щодо стягнення моральної шкоди у сумі 50 000 грн.

Відповідно до ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ЧАЕСвід 28.02.1991 року №796-Х11передбачено одноразова компенсація учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС, які стали інвалідами внаслідок ЧАЕС. У разі встановлення інвалідності вищої групи , інвалідам виплачується різниця у компенсаціях. Виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка складалася на момент встановлення інвалідності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 3-тя група інвалідності встановлена в червні 1991 року, а друга в 2002 році. На момент виплати діяв наказ Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи №28 від 31.12.1996 року Про затвердження Положення про порядок виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоровю особам, які стали інвалідами внаслідок ЧАЕС, та сімям за втрату годувальника. Відповідно до цього наказу виплати здійснювалися в таких розмірах : інвалідам 2ї групи 284 грн. 40 коп., інвалідам 3-ї групи 189 грн. 60 коп. В 2002 році управлінням була здійснена виплата ОСОБА_1 різниці у компенсаціях, яка склала 94 грн. 80 коп. Виплата відповідає діючому на момент виплати законодавству. Дана сума нарахована та відправлена разовим дорученням до поштового відділення 61143( а.с.23). Вищевказані обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, так відповідно матеріалів особової справи УПСЗН Орджонікідзевського району м. Харкова є особова заява ОСОБА_1 від 28.02.2002 року, щодо проведення одноразової компенсації при встановлені 2-ї групи інвалідності (а.с.90). Також, в судовому засіданні представник ОСОБА_1 не заперечувала проти даної заяви та отриманні грошей.

Таким чином позовні вимоги, в частині нарахування та виплати одноразової компенсації по втраті здоровю є безпідставними та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області, управління пенсійного фонду України Орджонікідзевському районі м. Харкова про перегляд, нарахування та виплату одноразової компенсації з урахуванням інфляції у сумі 37,416 грн., моральної шкоди у сумі 50 000грн., одноразової компенсації по втраті здоровя з урахуванням інфляції у розмірі 6599 грн. відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Апеляційного адміністративного суду Харківської області через районний суд шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги.

Суддя: