Справа № 219/5511/17
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 вересня 2017 року м. Київ К/800/31375/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 липня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання до вчинення дій,

встановив:

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року, позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині невиплати ОСОБА_1 пенсії за період з липня 2016 року по вересень 2016 року і припинення виплати пенсії з 01 лютого 2017 року та зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу, призначену їй пенсію за період з липня 2016 року по вересень 2016 року включно, поновити нарахування та виплату призначеної позивачу пенсії, починаючи з 01 лютого 2017 року. В решті позову відмовлено.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком. З довідки управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради Донецької області від 16 грудня 2014 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що позивач перемістилася з тимчасово окупованої території до фактичного місця проживання/перебування за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Бахмутському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, їй виплачена пенсія до 01 лютого 2017 року, натомість виплата пенсії з лютого 2017 року не проводилася з тих підстав, що позивач відсутня за місцем проживання.

Судові рішення мотивовані тим, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності підстав для припинення позивачу виплати пенсії, так як на час призупинення виплати пенсії були відсутні підстави для такого призупинення, встановлені Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У частині першій статті 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" наведений вичерпний перелік підстав припинення та поновлення виплати пенсії, зокрема, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509.

У касаційній скарзі Бахмутське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ці судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Зазначає, що виплату позивачу пенсії припинено на підставі рішення комісії відповідача у зв'язку з не підтвердженням фактичного місця проживання.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень, в яких надана відповідна оцінка доказам, у тому числі доводам касатора, які він зазначав також у судах попередніх інстанцій, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній аргументи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 липня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання до вчинення дій.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак