Справа № 209/1549/17 (2-а/209/54/17)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Лобарчук О.О.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2017 рокусправа № 209/1549/17 (2-а/209/54/17)
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпро, пр.Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Юрко І.В. Шальєвої В.А. , секретар судового засідання - Лащенко Р.В., з участю позивача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції на постанову Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 19 червня 2017 року у справі №209/1549/17 (2-а/209/54/17) за позовом ОСОБА_2 до УПП у м.Дніпро молодшого лейтенанта інспектора поліції Любченко Валерія Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до УПП у м.Дніпро молодшого лейтенанта інспектора поліції Любченко Валерія Сергійовича, в якому просив:

- визнати протиправою та скасувати постанову серії ЕАА № 110603 від 13.06.2017 року про накладення на нього адміністративного стягнення;

- провадження у справі про адміністративне правопорушення, предбачене ч.3 ст.122 КУпАП щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 13.06.2017 року він, керуючи автомобілем, здійснив зупинку на платній парковці «Сіві-Центр», що знаходиться на території обласної лікарні ім.Мечникова, проспект Карла Маркса 12. Через пів години, вийшовши з лікарні, побачив біля свого автомобіля екіпаж поліції на чолі з молодшим лейтенантом Любченко Валерієм Сергійовичем, який виписав на його ім'я постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 110603 від 13.06.2017 року. Згідно з цією постановою позивач порушив п.15.10.д. ПДД України, у зв'язку з чим постановлено на нього, як на водія транспортного засобу, згідно зі ст. 122 ч.3 КУпАП накласти штраф у сумі 510 (п'ятсот десять) гривень. Вважає, що вказана вище постанова є протиправною та підлягає скасуванню оскільки не порушував ПДД України.

Постановою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 19 червня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано постанову серії ЕАА № 110603 від 13.06.2017 року молодшого лейтенанта Любченко Валерія Сергійовича про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.3 КУпАП щодо ОСОБА_2 - закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, які не відповідають обставинам справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що кожен повинен додержуватись Правил дорожнього руху та має право розраховувати на те, що й інші учасники чітко виконують Правила. Дія учасників дорожнього руху не повинна створювати перешкоду для руху інших учасників, а тим більш перешкоду для під'їзду машин швидкої допомоги до прийомного відділення.

Відповідачем було встановлене наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, а саме порушення стоянки у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробив неможливий рух іншим транспортним засобам, вчинюване позивачем, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За результатами розгляду адміністративної справи було застосовано адміністративне стягнення шляхом винесенення постанови серії ЕАА № 110603 від 13.06.2017 року.

На розгляд до суду додано відео з нагрудної камери відповідача, на якому зафіксовано факт адміністративного правопорушення та процес винесення постанови.

Позивач в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Відповідач та апелянт в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено судом апеляційної інстанції, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 110903 від 13.06.2017 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 13.06.2017 року о 14.08 годин в м.Дніпро по пр.Карла Маркса, 12 здійснив стоянку-зупинку в місці, чим унеможливив під'їзд машин швидкої допомоги до прийомного відділення, чим порушив п.15.10.д.ПДР - Порушення стоянки у місцях де ТЗ, що стоїть, зробить неможливим рух іншим ТЗ або пішоходам. (а.с.5).

Відповідно до підпункту «д» пункту 15.10 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Згідно із ч. 3 ст. 122 КУпАП порушення водіями транспортних засобів правил стоянки, що створює перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Частиною 2 цієї статті визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з ч.3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.5 ч. 3 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають право: подавати докази, брати участь у дослідженні доказів.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.1, 2, 4 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Суд може збирати докази з власної ініціативи. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

На підтвердження доводів щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення та правомірності прийняття оскаржуваної постанови апелянтом до суду апеляційної інстанції було диск з відеозаписом вчиненого, на думку відповідача, адміністративного правопорушення.

З наданого до суду відеозапису колегією суддів встановлено, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу на парковці, яка знаходиться на території обласної лікарні ім.Мечникова, проспект Карла Маркса, 12, ліворуч від входу у приймальне відділення лікарні. Швидка допомога зупинилась безпосередньо перед входом у приймальне відділення лікарні. Праворуч від входу до приймального відділення місце для паркування залишалось вільним.

Колегія суддів вважає, що транспортний засіб позивача не перешкоджав руху пішоходів чи проїзду швидкої допомоги до приймального відділення лікарні, а також не перешкоджав та не міг перешкоджати іншим транспортним засобам, оскільки стояв на місці для паркування та проїзд між паркувальними місцями залишався вільним.

За наведених обставин, колегія суддів не вбачає у розглядуваному випадку події і складу адміністративного правопорушення передбаченого підпунктом «д» пункту 15.10 Правил дорожнього руху України у діях позивача, отже притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП на підставі постанови серії ЕАА № 110603 від 13.06.2017 року є протиправним, а тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що зазначена постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення та беручи до уваги скасування судом постанови, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_2 ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП на підставі постанови серії ЕАА № 110603 від 13.06.2017 року підлягає закриттю.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 19 червня 2017 року у справі №209/1549/17 (2-а/209/54/17) за позовом ОСОБА_2 до УПП у м.Дніпро молодшого лейтенанта інспектора поліції Любченко Валерія Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 25 вересня 2017 року, в повному обсязі ухвала складена 28 вересня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України - з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді І.В.Юрко

В.А.Шальєва