Справа № 603/433/17
Суддя: Іванчук В. М.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 603/433/17
Провадження № 2-а/603/37/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2017 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Іванчука В. М.

при секретарі: Сандалюку О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

за участі

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника Монастириського ВП: Предка П.Г.-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №812822 від 17 червня 2017 року, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 17 червня 2017 року інспектором Монастириського відділення поліції Предком П.Г. винесено оскаржувану постанову, згідно якої на позивача накладено адміністративне стягнення у розмірі 255 грн. Вказану постанову ОСОБА_1 вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки жодних правил дорожнього руху він не порушував та відомості вказані у постанові від 17 червня 2017 року не відповідають дійсності. Зокрема, в постанові не зазначено жодних доказів того, що він здійснив зупинку транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів. Крім того, при винесенні постанови серії БР №812822 від 17 червня 2017 року, позивачу не було роз'яснено його права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні адміністративний позов підтримав та пояснив, що 17 червня 2017 року він зупинився на території автовокзалу м.Монастириська для того, щоб піти в аптеку, яка знаходиться поблизу автостації. Через деякий час, до нього підійшов працівник поліції, який склав оскаржувану постанову. Також зазначив, що на території посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів м.Монастириська, в той день стояли також інші транспортні засоби. Вважає, що жодних правил дорожнього руху не порушував.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав, та додатково зазначив що справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 122 КУпАП, розгляду в порядку скороченого провадження не підлягають та повинні розглядатись за місцем розташування органу поліції.

Представник відповідача Монастириського ВП Предко П.Г. в судовому засіданні в задоволенні адміністративного позову просить відмовити, пояснив, що постанову про адміністративне правопорушення було винесено законно та на підставі належних та достатніх доказів.

Заслухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали адміністративного позову, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи із наступного.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №812822 від 17 червня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Зокрема, як вбачається із змісту зазначеної постанови, ОСОБА_1 17.06.2017 року о 10 год. 25 хв. керуючи транспортним засобом марки ВАЗ-2105 порушив правила зупинки, а саме, зупинився на майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9 (е) ПДР України.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач ОСОБА_1 та його представник посилаються на те, що під час розгляду справ про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 122 КУпАП, зазначені справи розгляду в скороченому провадженні не підлягають на підставі рішення Конституційного суду України у справі №11/2015 року від 26 травня 2015 року.

Так, згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно дост.283 КУпАП. Частина друга ст.258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до Національної поліції. Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. частина перша, друга і третя ст.122 КУпАП). Частиною 5 ст.258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо встановленого порушення.

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст.222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч.1 ст.122 КУпАП.

Оскільки позивачем вчинено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції, у відповідності до вимог ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

В рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 зазначено, що положення ч.1 ст.276 КУпАП в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення. Приймаючи зазначене рішення Конституційний Суд України виходив з того, що в ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місця його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Після рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року 14.07.2015 року на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» до ст.258 КУпАП внесено зміни, а саме, після частини першої доповнено новою частиною. Частиною 2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно дост.283 КУпАП. Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. частина перша, друга і третя ст.122 КУпАП). Частиною 5 ст.258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Отже, провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за ч.1 ст.122 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення.

Таким чином, відповідач правомірно виніс постанову про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення, передбачено ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідальності з законом.

Разом з тим, в силу положень ч.1 ст.71 КАС України позивач повинен довести ті обставини, на які він покликається як на підставу своїх вимог.

Факт зупинки позивача на зупинці маршрутних транспортних засобів підтверджується дослідженими в судовому засіданні фотокартками місця події, з яких вбачається, що автомобіль позивача припаркований на місці зупинки маршрутних транспортних засобів. Крім того, даний факт з врахуванням обставин, якими обґрунтовується позов, не заперечував в судовому засіданні і сам позивач.

Вимоги позову позивач, в тому числі, мотивує тим, що в оскаржуваній постанові не зазначено доказів того, що він здійснив зупинку транспортного засобу в місці зупинки маршрутних транспортних засобів.

Однак, до таких тверджень позивача суд відноситься також критично, оскільки додані до позову матеріали фото фіксації місця події містять фіксацію автомобіля позивача безпосередньо в місці зупинки маршрутних транспортних засобів.

Таким чином, доводи сторони позивача не підтверджуються в судовому засіданні жодними доказами.

Також суд критично оцінює доводи позивача про те, що інспектором не були роз'яснені права позивача і тим самим порушені вимоги ст.268 КУпАП, тому він був позбавлений можливості користуватись своїми правами, передбаченими ст.268 КУпА, а також, складена відносно нього постанова не містить відомостей про те, що йому роз'яснювалися положення вимог ст.268 КУпАП, оскільки зазначені обставини не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та накладення адміністративного стягнення за ч.1ст.122 КУпАП відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №812822 від 17 червня 2017 року, задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.1 ст.122, ст.ст.222, 251, 258, 280 КУпАП, ст.ст.31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст.69-71, 159, 161, 162,163, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Монастириський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо постанову було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: В. М. Іванчук