Справа № 2-а-111/11
Суддя: Савуляк Р. В.
Дата ухвалення: 2011-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-111/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2011 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Савуляк Р. В.

при секретарі Смолій О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Червонограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ у Вінницькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що постановою від 22 вересня 2009 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 гривень. Вважає, що постанова є безпідставною, не базується на доказах, зазначене правопорушення не відповідає обставинам справи, а постанова не відповідає вимогам закону.

Просив постанову від 22 вересня 2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати, а провадження по справі закрити.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та пояснив, що 22 вересня 2010 він керував автомобілем марки "Нісан" в с.Якушиці Вінницької області. Його автомобіль було зупинено працівниками ДАІ, які пояснили, що він перевищив дозволену на даній ділянці дороги швидкість руху на 25 км. Копії відповідних процесуальних документів на місці їх складення він не отримав, про що свідчить відсутність підпису позивача у зазначеній постанові. Швидкості руху він не перевищував.

Просив вказану постанову скасувати, а провадження по справі закрити.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явилися , про причини неявки до суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом встановлено, що згідно постанови 22 вересня 2010 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за перевищення встановленої швидкості руху із накладенням штрафу в розмірі 340 гривень.

На підставі ст. 308 КУпАП його (ОСОБА_1М.) оштрафовано на 780 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що швидкості руху в с.Якушиці Вінницької області 22 вересня 2010 року не перевищував.

В той же час, із змісту оскаржуваної постанови невідомо, як саме здійснювалася фіксація правопорушення, яке інкримінується позивачу. Не вказано також у постанові, яким саме приладом вимірювалася швидкість автомобіля позивача. Однак, не виключено, що фіксація правопорушення здійснювалася працівниками міліції у ручному режимі.

Між тим, ст. 14 КУпАП передбачає, що фіксація у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху ведеться засобами фото-кіно або відеозйомки в автоматичному режимі.

За таких умов фіксація руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону.

В даному випадку це є суттєвим і для оцінки законності та достовірності фіксації порушення Правил дорожнього руху. Зокрема, відповідно до п. 13.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо - патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затверджену наказом МВС України від 13.11.2006р. №1111 до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкції та склали заліки з використання цих приладів.

У постанові відсутня інформація хто проводив вимірювачем швидкості фіксацію перевищення швидкості. Тому, суд вважає, що при оцінці як законності так і достовірності фіксації порушень ПДР необхідно мати відомості про цих співробітників.

Відсутні також докази належності вимірюваної швидкості саме автомобіля, яким керував ОСОБА_1 Тому співробітнику ДАІ під час складання оскаржуваної постанови слід було довести, що вимірювалася швидкість саме автомобіля "Нісан", дорожній номерний знак НОМЕР_1.

Крім цього, встановлено, що у постанові від 22 вересня 2010р. не наведено даних про допуск невідомого приладу до застосування в Україні. Відтак, такі результати фіксації не відповідають вимогам закону і не можуть використовуватися як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим, відтак постанова від 22.09.2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Керуючись ст.,ст. 287,288,289,292,293 КУпАП, ст., ст. 6,9,10,11,69,70,71,86,159-163 КАС України, та на підставі ЗУ "Про міліцію", наказу МВС України від 13.11.2006р. № 1111 "Про затвердження Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо - патрульної служби Державтоінспекції МВС України", розпорядження МВС України від 21.05.2009р. № 466 № "Про організацію роботи підрозділів ДАІ з профілактики правопорушень із застосуванням фото- і кінозйомки, відеозапису", суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Постанову інспектора ІДПС роти ДПС УДАІ у Вінницькій області від 22 вересня 2010 року серії АВ № 254856 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає .

Суддя: Р. В. Савуляк