Справа № 757/14340/17-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
27 вересня 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,
суддів: Бєлової Л.В.,
Парінова А.Б.,
розглянувши в приміщенні суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Пенсійного фонду України на постанову Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до суду з позовом до Пенсійного фонду України про зобов`язання вчинити певні дії, а сааме: передати його заяву про поновлення виплати пенсії до уповноваженого територіального органу Пенсійного фонду України для розгляду по суті.
Постановою Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року позов задоволено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Перевіряючи правильність встановлення обставин справи судом першої інстанції та його висновків, колегія суддів виходить з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції, з 01.01.1987 року позивачу була призначена пенсія за вислугу років, яка виплачувалась Кримським об`єднаним військовим комісаріатом.
Постановою Ленінського районного суду м. Севастополя від 08.10.2013 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Севастополі нарахувати та виплатити пенсію позивачу, на виконання вказаної постанови позивачу була нарахована та виплачена пенсії за період з 31.07.2013 року по грудень 2014 року.
На даний час виплату пенсії позивачу припинено.
23 Вересня 2016 року позивач звернувся до Пенсійного Фонду України із заявою та необхідними документами, в якій просив визначити територіальний орган, що має розглянути заяву про поновлення його пенсії та направити за належністю.
Проте, відповідач листом від 10.10.2016 року відмовив у задоволенні такої заяви. Додатково було повідомлено, що на тимчасово окупованій території АР Крим та м.Севастополя органи Пенсійного фонду України не здійснюють свою діяльність . Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» Україна не несе відповідальності за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Пенсійний фонд України, отримавши заяву про поновлення пенсії, зобов`язаний був направити її за належністю до відповідного територіального управління Пенсійного фонду України.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно пункту 2 частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Положеннями статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Разом із тим, відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.
Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пункт 2 частини першої статті 49 і друге речення статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо припинення виплати пенсії пенсіонерам на час постійного проживання за кордоном у разі, якщо Україна не уклала з відповідною державою міжнародний договір з питань пенсійного забезпечення і якщо згода на обов`язковість такого міжнародного договору не надана Верховною Радою України, були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація міста проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Отже кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав. Позивач, як громадянин України, незалежно від країни свого проживання, вправі користуватися всіма своїми конституційними правами, в тому числі, і на пенсійне забезпечення, а тому за відсутності законодавчих перешкод для призначення пенсії відповідачі зобов`язані призначити та здійснювати виплату пенсії позивачу.

Порядок поновлення виплати раніше призначеної пенсії з 07 січня 2006 регулюється постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 за №1566/11846 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №22-1).

Згідно з пунктом 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, до органів, визначених постановою правління Пенсійним фондом України від 07 липня 2014 року № 13-4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 14 липня 2014 року за № 804/25581 (далі - Постанова № 13-4).

Згідно з пунктом 1 Постанови № 13-4 органами, що здійснюють пенсійне забезпечення осіб, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, і отримують пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», визначено управління Пенсійного фонду України в Генічеському, Каланчацькому, Новотроїцькому та Чаплинському районах Херсонської області. Заявник звертається до одного з цих управлінь за своїм вибором.

Отже до компетенції Пенсійного фонду України не належить прийняття рішення про поновлення пенсії, адже, відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з частиною 3 статті 7 Закону України «Про звернення громадян», якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Таким чином, Пенсійний фонд України, отримавши заяву про поновлення пенсії, зобов`язаний був направити її за належністю до відповідного територіального управління Пенсійного фонду України.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача про зобов`язання Пенсійного Фонду України передати уповноваженому територіальному органу для розгляду його заяву про поновлення пенсії є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, визнавши, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197 ч.1, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Пенсійного фонду України залишити без задоволення, а постанову Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуюча:

Судді:

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.
Судді: Парінов А.Б.

Бєлова Л.В.