Справа № 466/455/17
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/7126/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Кулініч О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 29 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 25.01.2017 звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова, в якому просив визнати незаконним рішення управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова від 21.11.2016 № 11521/03-10 про відмову в призначенні пенсії за віком по Списку №2 ОСОБА_1 та зобов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах, як працівникові, що займав посаду «шліфувальник скловиробів, зайнятий шліфуванням виробів вручну», яка дає право на зазначену пенсію та нарахувати пенсію за віком на пільгових умовах, в тому числі за весь час її неотримання, а саме -з 13.06.2016.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що записами в трудовій книжці підтверджено те, що він виконував цю роботу у відкритому акціонерному товаристві «Сяйво» починаючи з 14.06.1979 до 22.03.1985, у Львівському скляному ВО «Райдуга» (згодом Акціонерне товариство закритого типу «Райдуга») з 03.04.1989 до 29.12.2000, у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Кришталь України» з 23.01.2001 до 17.05.2004, а тому вважає, що відповідач протиправно відмовив в призначенні йому пенсії за віком по Списку №2.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 29 березня 2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова від 21.11.2016 №11521/03-10 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 ОСОБА_1. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 з 13.06.2016 - з часу звернення за призначенням пенсії.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Личаківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Львова оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідно до поданих позивачем документів не підтверджується його пільговий стаж як шліфувальника скловиробів, зайнятого шліфуванням скловиробів вручну, тому управлінням обґрунтовано відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

При апеляційному розгляді позивач та його представник заперечили вимоги, наведені у апеляційній скарзі та просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що 13.06.2016 позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2.

Разом із заявою позивачем подано ряд документів, а саме подано уточнюючу довідку №40 від 28.05.2016 видану АТЗТ «Райдуга», архівні довідки №678/У-2, №679/У-2, №680/У-2 та №681/У-2 від 18.02.2016 про роботу в скляному ВО «Райдуга» (АТЗАТ «Райдуга»), довідку №8 від 17.05.2004 видану ТзОВ «Кришталь України», довідку №79 від 29.03.2002 видану ТзОВ «Кришталь України», копію наказу ТзОВ «Кришталь України» №10 від №10 від 01.04.2003 про атестацію робочих місць, архівну довідку від 25.03.2014 №Л-289.

Проте, рішенням відповідача від 21.11.2016 за № 11521/03-10 позивачу було відмовлено в призначенні такої пенсії за віком по Списку № 2, у зв'язку з недостатністю пільгового стажу як шліфувальника скловиробів, зайнятих шліфуванням скловиробів вручну, вказавши, що загальний стаж ОСОБА_1 становить 30 років 5 місяців 25 днів (при необхідному - 26 років), пільговий стаж як шліфувальника скловиробів, зайнятих шліфуванням скловиробів вручну - 4 роки 12 днів (при необхідному - 7 років 6 місяців ).

Вказане рішення мотивоване тим, що відсутні правові підстави для призначення пільгової пенсії, оскільки пільговий стаж як шліфувальника скловиробів, зайнятих шліфуванням скловиробів вручну не підтверджується.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що у позивача наявний пільговий стаж шліфувальника скловиробів, зайнятого шліфуванням скловиробів вручну понад 7 років 6 місяців, достатній для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2, а тому відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у призначення пенсії на пільгових умовах.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (№ 1788-ХІІ) мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з записами в трудовій книжці підтверджується, що ОСОБА_1 працював:

-у відкритому акціонерному товаристві «Сяйво» з 14.06.1979 учнем шліфувальника; з 03.09.1979 йому присвоєно 2 розряд шліфувальника; 15.01.1980 присвоєно 4 розряд шліфувальника; 22.01.1981 присвоєно 4 розряд шліфувальника; 16.06.1983 присвоєно 5 шкідливий розряд шліфувальника; з 22.03.1985 він звільнений з роботи за власним бажанням по ст. 38 КЗпП України;

-у Львівському скляному ВО «Райдуга» (згодом Акціонерне товариство закритого типу «Райдуга»): з 03.04.1989 учнем шліфувальника скловиробів цеху художніх виробів, 11.09.1989 йому присвоєно кваліфікацію шліфувальника скловиробів 3 розряду; 10.02.1994 присвоєно 5 розряд шліфувальника скловиробів цеху художніх виробів; 29.12.2000 він звільнений з роботи за власним бажанням по ст. 38 КЗгіП України

-у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Кришталь України» з 23.01.2001 прийнятий на роботу шліфувальником скловиробів 5 розряду; 17.05.2004 звільнений з роботи за згодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію по віку на пільгових умовах, у розділі 11 «фарфоро-фаянсове виробництво» вказана професія - «шліфувальник». У цьому списку не зазначено виконання таких робіт «вручну».

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, де зазначено позицію № 2190100а-19669 - шліфувальники скловиробів, обдиральники, обдиральники заготовок відбивачів, шліфувальники-алмазники, шліфувальники-гранувальники, - зайняті шліфуванням скловиробів вручну.

Відповідно до Класифікатора професій ДК 003:2010, затвердженого наказом Держспоживстандарту України 28 липня 2010 року № 327 визначено одну єдину професію під назвою «шліфувальник скловиробів» КОД КП (Класифікатора професій) 7322 9, КОД ЗКППТР (Загальносоюзний класифікатор професій, посад та тарифних розрядів. 186016. -М: Економіка. 1991) 19669, ВИПУСК ЄТКД (Єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників) 44.

Інших посад з аналогічною назвою, в тому числі назвою «шліфувальник скловиробів, зайнятий шліфуванням скловиробів вручну» класифікатор не містить і не містив.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що класифікатор містить вичерпний перелік найменувань посад в Україні, відповідно до якого вносяться записи у кадрові документи.

Характеристика професії шліфувальника скловиробів передбачає роботу саме вручну і іншого законодавцем не визначено.

В матеріалах справи наявні копії наказів за місцем роботи позивача №11 від 15.03.1995 та №62 від 12.11.1996 по АТЗТ« Райдуга» та копія наказу № 10-к від 01.04.2004 по ТзОВ «Кришталь України», щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці працівників, які виходять на пільгову пенсію, в яких зазначено професію позивача - шліфувальник скловиробів, занятий шліфуванням виробів вручну.

Окрім цього, позивачем подано відповідачу уточнюючу довідку АТЗТ «Райдуга» №40 від 28.03.2003 про те, що він в період з 11.09.1989 по 29.12.2000 працював шліфувальником скловиробів, зайнятим шліфуванням скловиробів вручну, що передбачено Списком №2 Розділ XVIII, скляне виробництво, виробництво керамічних, фарфорових та фаянсових виробів, 2190100а-19669. Вказано первинні документи, на підставі яких видана довідка.

Також, подана уточнююча довідка ТзОВ «Кришталь України» №8 від 17.05.2004 про роботу позивача з 23.01.2001 по 17.05.2003 на посаді шліфувальника скловиробів, зайнятого шліфуванням скловиробів вручну, що передбачена Списком №2, в якій вказано і підстава видачі такої довідки та ВАТ «Сяйво» видано довідку № 16 від 03.03.2014 про підтвердження наявності трудового стажу згідно якої позивач за період з 03.09.1979 по 22.03.1985 виконував шліфування металічних виробів і інструментів абразивними кругами сухим методом за професією - робочі на обтирці. точінні, шліфуванні металічних виробів та інструментів, що передбачена Списком №2, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956. У довідці також вказується про надання позивачу в цей період додаткової відпустки тривалістю 4 дні за шкідливі умови праці.

При цьому, колегія суддів вказує, що підстав для висновку про недостовірність вказаних у довідках даних немає.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць, постанова № 442 відповідно), та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації робочих місць дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач працював на посаді шліфувальника скловиробів, зайнятого шліфуванням виробів вручну, що підтверджується копіями вищевказаних наказів від 15.03.1995 №11, від 12.11.1996 та від 01.04.2004 №10-к про проведення атестації робочих місць за умовами праці на АТЗТ «Райдуга» та ТзОВ «Кришталь України», якими підтверджується право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2.

Тому посилання відповідача на те, що відсутнє посилання на постанову, якою передбачена професія шліфувальника скловиробів, зайнятого шліфуванням виробів вручну є безпідставним.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 12 квітня 2016 року (№477/2598/14-а), від 10 вересня 2013 року (№ 21-183а13), 25 листопада 2014 року (21-519а14), 17 березня 2015 року (51-585а14).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість даного позову.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198 п. 1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Личаківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 29 березня 2017 року у справі №466/455/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
А. І. Рибачук

Повний текст судового рішення виготовлено 25.09.2017