Справа № 720/1437/17
Суддя: Ляху Г. О.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 720/1437/17
Провадження № 2-а/720/36/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року м. Новоселиця

Суддя місцевого Новоселицького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1, розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо передачі на реалізацію майна через електронні торги,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо передачі на реалізацію майна через електронні торги, посилаючись на те, що 17 липня 2013 року головним державним виконавцем відділу ДВС головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області на підставі виконавчого листа від 04 лютого 2013 року № 2-145, виданого Новоселицьким районним судом за наслідками розгляду цивільної справи про стягнення з ОСОБА_2 кредитної заборгованості, було відкрито виконавче провадження № 3888353. В подальшому 20 вересня 2017 року їй стало відомо про те, що на електронному ресурсі «Система електронних торгів арештованим майном «Система», оголошено аукціон з продажу належного їй майна, а саме нежитлових приміщень, реєстраційний номер майна 122071128, що розташовані по вул. Котовського, буд. 1а-3 в м. Новоселиця Чернівецької області, як лот № 235643 з датою проведення аукціону 22 вересня 2017 року за стартовою ціною 1019900 гривень. Оскільки їй не було повідомлено про результат рецензування оцінки майна, подальшими діями ВДВС щодо підготовки та передачі на реалізацію майна, грубо були порушені її права як власника.

Перевіривши адміністративний позов та додані до нього матеріали, вважаю, що у відкритті провадження по даній справі слід відмовити з наступних підстав.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заява не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частиною першою статті 181 КАС передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 30 червня і 1 грудня 2015 року (№№ 21-278а15, 21-3404а15 відповідно).

За правилами статті 383 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 384 ЦПК скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК).

Отже, якщо законом установлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд України у своїй Постанові від 22 березня 2016 року за № 21-318а16. Зазначена Постанова прийнята з підстав передбачених ст. 241-244 КАС України, а тому висновки викладені в ній є обов'язковими для всіх судів України (ст. 244-2 КАС України).

Крім цього, як вбачається з розсунень, викладених у п. 2 Постанови пленуму Вищого Адміністративного суду України № 3 від 13 грудня 2010 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України "Про виконавче провадження", крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження. Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

Оскільки, ОСОБА_2 звернулася з адміністративним позовом до суду про визнання неправомірними дій державного виконавця відділу ДВС щодо передачі на реалізацію майна через електронні торги, а виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа, виданого Новоселицьким районним судом у цивільній справі про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» кредитної заборгованості, то така справа має розглядатися судом за правилами цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 109 КАС України,-

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо передачі на реалізацію майна через електронні торги.

Розяснити ОСОБА_2 її право звернутися до суду за правилами цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Винницького окружного апеляційного суду через Новоселицкий районний суд в пятиденний строк з дня її проголошення, а у випадку відсутності зацікавлених осіб при її проголошенні, в той же час з моменту її отримання.

Суддя: