Справа № 283/1233/17
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Ярмоленко В.В.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"27" вересня 2017 р. Справа № 283/1233/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

Франовської К.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Малинського районного суду Житомирської області від "08" серпня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Коростенське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що у червні 2017 року звернувся до УПФУ в Малинському районі із заявою про призначення йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 5 років на підставі ст. 55 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як особі, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1992 роках та є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 08 серпня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправною відмову Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком на умовах, визначених нормою ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зниженням пенсійного віку на п'ять років, як особі, яка постійно проживала у зоні посиленого радіологічного контролю і станом на 1 січня 1993 року прожила у цій зоні не менше чотирьох років.

Зобов'язано Коростенське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_3 з 12.06.2017 року пенсію за віком на умовах, визначених нормою статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на п'ять років, як особі, яка постійно проживала у зоні посиленого радіологічного контролю і станом на 1 січня 1993 року прожила у цій зоні не менше чотирьох років.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову. Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи є основним документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами та компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " та відповідно до ст. 65 Закону має бути видане обласними державними адміністраціями, а не районними, тобто надане позивачем посвідчення видане неуповноваженим на те органом.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 16.02.1990 року по даний час проживає в АДРЕСА_2, а з 17.08.1987 року і до досягнення пенсійного віку працював в м. Малині (а.с. 7-10, 14-15).

Даний населений пункт, згідно Переліку населених пунктів, віднесений до зони посиленого радіоекологічного контролю забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМ України № 106 від 23.07.1991 року.

Крім того, позивач 02.03.1993 року отримав посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю серія В-І №326251 (категорія 4).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що сторонами належність позивача до особи постраждалої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії ніким не оспорювалось, а тому посвідчення є чинним і вказує на те, що позивач згідно ч.4 ст.14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51, станом на 01.01.1993 прожив або відпрацював у зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше чотирьох років.

Відповідно до абзацу 1 статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Згідно пункту 2 ч. 3 статті 55 зазначеного Закону особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку на З роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання або роботи, але не більше 6 років.

Особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання або роботи, але не більше 5 років.

При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 65 вказаного Закону визначено, що потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено судом, позивач має посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоактивного контролю у 1986-1992 р.р. ( категорія 4), видане відповідно до зразка, який передбачений Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджений постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 18 червня 1991 року № 44.

Окрім того, згідно рішення координаційного комітету по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи від 13.11.1991 № 13 "Про порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " передбачалося, що виписка посвідчень потерпілим проводиться згідно з рішенням комісії при сільських, селищних, міських рад народних депутатів, які перевірялися, затверджувалися комісіями при райвиконкомах. Виписані посвідчення підписувалися головою райвиконкому і завірялися гербовою печаткою.

Постановою Кабінету Міністрів України № 51 від 20 січня 1997 року був затверджений новий Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яким було передбачено затвердження нових зразків посвідчень, що видаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який не передбачає заміну посвідчень старого зразка на нові зразки, а передбачає видачу посвідчень особам, які звернулись за їх видачею, видачу дублікатів втрачених посвідчень та в інших випадках.

Видане позивачці посвідчення є безстроковим, воно не скасовано і не визнано недійсним

Таким чином, позивач згідно статті 55 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», має право на пенсію із зменшенням пенсійного віку.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, постанову Малинського районного суду Житомирської області від "08" серпня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

К.С. Франовська

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,11601

3- відповідачу: Коростенське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Грушевського,16/1,м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11501

- ,