Справа № 562/1054/17
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 вересня 2017 року м. Київ К/800/31131/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 11 травня 2017 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 11 травня 2017 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області та зобов'язано відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату призначеної пенсії за віком відповідно статтей 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосувавши показник заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за календарний рік, що передує року звернення із заявою про перерахунок пенсії, тобто за 2016 рік, починаючи з 23 січня 2017 року.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року постанову суду першої інстанції змінено в частині. Абзац третій резолютивної частини постанови викладено в такій редакції: «Зобов'язати Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату призначеної пенсії за віком відповідно до статтей 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосувавши показник заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за три роки, що передують року звернення із заявою про перерахунок пенсії, тобто за 2014-2016 роки, починаючи з 23 січня 2017 року". В решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Судами встановлено, що з 21 лютого 2012 року ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області та до 23 січня 2017 року отримував пенсію за вислугу років як працівник локомотивних бригад відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». На підставі його заяви до відповідача з 23 січня 2017 року переведений на пенсію за віком відповідно до частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». Проте, відповідач відмовив у перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати по Україні за 2016 рік, протиправно застосувавши для обчислення пенсії середній показник заробітної плати за 2011 рік з посиланням на те, що позивач отримує пенсію за вислугою років.

На повторне звернення позивача від 24 лютого 2017 року відповідач листом від 06 березня 2017 року № А-20 повідомив, що перерахунок пенсії проведено відповідно до чинного законодавства із заробітної плати за 2000 - 2016 роки та згідно з даними персоніфікованого обліку її розмір становить 3333,25 грн.

Судові рішення мотивовані тим, що частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Тому, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Разом з цим, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" він звернувся вперше.

Тобто, в цьому випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного Закону, а тому у відповідача відсутні підстави для застосування до спірних відносин положень частини третьої статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Отже, у випадку, коли особі було призначено пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення" у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 29 листопада 2016 року № 21-6331а15.

При цьому, суд апеляційної інстанції правильно змінив судове рішення суду першої інстанції, оскільки суд першої інстанції помилково застосував показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2016 рік, замість, визначеного показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, яка є її складовою частиною.

У касаційній скарзі Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ці судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про пенсійне забезпечення", а саме за 2011 рік.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень, в яких надана відповідна оцінка доказам, у тому числі доводам касатора, які він зазначав також у судах попередніх інстанцій, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній аргументи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2017 року та змінену постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 11 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області про визнання дій неправомірними і зобов'язання вчинити дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак