Справа № 824/1037/16-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/1037/16-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дембіцького П.Д., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Новоселицького районного центру зайнятості до Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області треті особи ОСОБА_1 державної казначейської служби України у Новоселицькому районі Чернівецької області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Новоселицький районний центр зайнятості звернувся до суду з адміністративним позовом до Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області, треті особи ОСОБА_1 державної казначейської служби України у Новоселицькому районі Чернівецької області про визнання протиправним та скасування рішення.

У поданому позові позивач, з урахуванням доповнення позовних вимог, просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Новоселицької ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №№ НОМЕР_1 № від 05.10.2016 року, № 0 від 11.11.2016 року.

В судовому засіданні, уточнивши позовні вимоги позивач відкликав вимогу про визнання протиправними та скасування рішення Новоселицької ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області, про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №№ НОМЕР_1 № від 05.10.2016 року, оскільки вказані рішення відкликані відповідачем.

З урахуванням уточнення позовних вимог, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Новоселицької ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 0 від 11.11.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 листопада 2016 року на адресу Новоселицького РЦЗ надійшло рішення № НОМЕР_2 від 11.11.2016р. «Про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску Новоселицької ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області, з врахуванням рішення про результати розгляду скарги ГУ ДФС у Чернівецькій області. Позивач вважає що вказане рішення підлягає скасуванню, оскільки перевіркою правильності нарахування єдиного внеску на суми заробітної плати, на які нараховується єдиний внесок, порушень не встановлено. Згідно пункту 3.7.3.5. дотримання вимог Банками своєчасності перерахування або зарахування на рахунки органів доходів і зборів сум єдиного внеску, встановлено порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення Новоселицької ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 0 від 11.11.2016 року, просив суд адміністративний позов задовольнити, надав суду заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідач позов не визнав, надав заперечення на адміністративний позов, у якому зазначив, що Новоселицьким районним центром зайнятості не забезпечено своєчасної сплати сум єдиного внеску, задекларованого в поданих звітах про суми нарахованої заробітної плати ( доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за серпень-жовтень 2014 року, за грудень 2014 року - травень 2015 року, за серпень - вересень 2015 року, за листопад 2015 року - липень 2015 року по платежу 71010000 «Єдиний внесок, нарахований роботодавцем на суми заробітної плати, винагороди за договорами ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності» .

Також зазначив, що рішення Новоселицької ОДПІ № НОМЕР_1, № від 05.10.2016 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування ) єдиного внеску станом на день слухання справи є відкликаними, відповідач вважає позовні вимоги, викладені в адміністративному позові необґрунтованими та просить відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти адміністративного позову, просив відмовити у задоволенні позовних вимог та надав суду заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник третьої особи на стороні позивача ОСОБА_1 державної казначейської служби України у Новоселицькому районі Чернівецької області позов не визнав, надав заперечення на позов, у яких зазначив, що працівники казначейства діяли в межах компетенції та наданих їм повноважень, та не порушувати законних інтересів позивача та відповідача.

Вказав, що відповідно до Рішення № від 11.11.2016 року «Про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску Новоселицькою ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області нараховано Новоселицькому районному центру зайнятості за період з 23.09.2014 року до 28.11.2014 року штраф у розмірі 708.21 грн. за період з 21.01.2015 року до 16.09.2016 року штраф у розмірі 1 7472,95 грн. та нарахована пеня у розмірі 968,61 грн.

Також зазначив, що згідно Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затверджено Наказом Міністерства доходів і зборів України 09.09.2013 № 455, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 вересня 2013 р. за № 622/24154, пункт IV «Нарахування, обчислення і сплата єдиного внеску» п.п. 6.7:

6) нараховані за відповідний календарний місяць суми єдиного внеску сплачуються платниками не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 21 числа наступного місяця незалежно від виплати заробітної плати та інших видів виплат, на суми яких нараховується єдиний внесок;

7) платники під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення», на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для відповідних платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, визначені підпунктом 6 нього пункту, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті дорівнює їй.

Згідно частини 1 статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судом, з метою зясування обставин справи, було зобовязано сторони надати письмові докази на підтвердження, або спростування позовних вимог. З урахуванням матеріалів справи, розгляд справи відкладався, а також у справі оголошувалася перерва у звязку з необхідністю витребування письмових доказів щодо підтвердження обставин правомірності прийняття спірного рішення.

Оскільки позивачем на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги не було надано належні письмові докази, що вказувало на їх недостатність для встановлення обставин справи, суд відповідно до вимог ч. ч. 4,5 ст. 11 КАС України зобовязував позивача, відповідача надати суду письмові докази, які б вказували на підстави прийняття спірного рішення та інші документи, які мали значення для розгляду справи.

Частиною 1 статті 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Водночас, судом у порядку п. 4-5 ст. 11, ст. ст. 69, 71 КАС України витребувано у відповідача матеріали, які стали підставою прийняття оскаржуваного рішення.

Із змісту Акта від 08.12.2016 року № 901/НОМЕР_3 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Новоселицького районного центру зайнятості, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року видно, що встановлено лише порушення п.49.1, п.49.2 п.п. 49.18.3 п. 49.18 ст. 49, п. 137.4 ст. 137, п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-УІ (із змінами та доповненнями) не подання податкового звіту про використання неприбуткових установ та організацій за 2015 рік. (т. 1 а.с. 147).

На основі перевірки наданих позивачем та оплачених управлінням Держказаначейства платіжних доручень по сплаті ЄСВ було встановлено, що нараховані за відповідний календарний місяць суми єдиного внеску перераховувались центром не пізніше 20 числа наступного місяця. Оскільки порушень не виявлено, просив позов задовольнити та скасувати оскаржуване рішення. (том 2 а.с. 242-243).

Із змісту дослідження пояснення третьої особи на стороні позивача ОСОБА_1 державної казначейської служби України у Новоселицькому районі Чернівецької області, а також спірних платіжних доручень за період з липня 2014 року 20.09.2016 року видно, що третя особа на підставі перевірки наданих позивачем та оплачених управлінням Держказаначейства платіжних доручень по сплаті ЄСВ встановлено, що нараховані за спірний відповідний календарний місяць суми єдиного внеску перераховувались центром не пізніше 20 числа наступного місяця, порушень не виявили. (том 2 а.с. 242-243).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, судом встановлено наступне.

Новоселицький районний центр зайнятості згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зареєстрований 12.03.1991 року, ідентифікаційний номер № 21432324 за адресою: 60300, Чернівецька область, м.Новоселиця , вул. Центральна, буд. 108, (а.с. 53-57).

На підставі направлень, виданих Новоселицькою ОДПІ ГУ ДФС в Чернівецькій області від 08.12.2016 року № 132, 133 головним державним ревізор - інспектором з питань аудиту ОСОБА_2М, начальником відділу аудиту ОСОБА_3 відповідно до наказу Новоселицької ОДПІ від 24.11.2016 року № 474 проведена документальна позапланова виїзна перевірка Новоселицького районного центу зайнятості, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року.

За результатами вказаної перевірки складений Акт від 08.12.2016 року № 901/НОМЕР_3, відповідно до висновків якого встановлено порушення п.49.1, п.49.2 п.п. 49.18.3 п. 49.18 ст. 49, п. 137.4 ст. 137, п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-УІ (із змінами та доповненнями) не подання податкового звіту про використання неприбуткових установ та організацій за 2015 рік. (т1 а.с.127-148).

05 жовтня 2016 року Новоселицькою ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області було прийняте рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій з а несвоєчасну сплату (несвоєчасне нарахування) єдиного внеску № НОМЕР_1, яким позивачу нараховано штраф у розмірі 708,21 грн., та пеню у розмірі 1041,73 грн., а також рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій з а несвоєчасну сплату (несвоєчасне нарахування) єдиного внеску № НОМЕР_4, яким позивачу нараховано пеню у розмірі 17472,95 грн., (а.с121).

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями 07 жовтня 2016 року Новоселицький районний центр зайнятості подав заяву (скаргу) на адресу Головного управління державної фіскальної служби Чернівецької області про визнання протиправним та скасування податкового рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску.

За результатами розгляду скарги позивача ОСОБА_4 управління ДФС у Чернівецькій області винесло рішення про результати розгляду скарги за № 1986/10/24-13-10-01-08 від 01.11.2016 р. від 04.11.2016 року, яким задовольнило заяву позивача частково, скасувало вищезазначені рішення та зобов'язало Новоселицьку ОДПІ винести та направити нове рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску. (а.с.25-30).

11 листопада 2016 року Новоселицькою ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області було прийняте рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасну сплату (несвоєчасне нарахування) єдиного внеску № НОМЕР_2 від 11.11.2016 року, яким позивачу нараховано штраф у розмірі 708,21 грн., пеню у розмірі 17472,95 грн., а також нараховано пеню у розмірі 968,61 грн. (а.с153).

Не погодившись з вказаними рішеннями позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Оцінюючи правомірність прийнятого рішення відповідача, суд керується критеріями, закріпленими частиною 3 статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури та яких повинні дотримуватися суб'єкти владних повноважень при реалізації своїх дискреційних владних функцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проаналізувавши вимоги чинного законодавства, нормативно правових актів, що регулюють спірні правовідносини, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази які мають юридичне значення для розгляду справи, встановивши фактичні обставини у справі, суд приходить до висновку що вимога позивача є необґрунтованою та безпідставною, а адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та чинного законодавства України.

Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755 VI регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно положень ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зобовязаний перевірити дотримання вказаних критеріїв субєктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Згідно статті 55 Закону України від 07.12.2000 р. № 2121 -III "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України. Згідно з п. 8.1 ст. 8 Закону України від 05.04.2001 р. № 2346-ІП "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Пунктом 22.4 Закону України від 05.04.2001 р. № 2346-ІІІ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Відповідно до ч. 3 ст. 1068 Цивільного кодексу України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до п. 129.6 ст. 129 Податкового кодексу України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Відповідно до Рішення № НОМЕР_2 від 11.11.2016 року «Про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску Новоселицькою ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області нараховано Новоселицькому районному центру зайнятості за період з 23.09.2014 року до 28.11.2014 року штраф у розмірі 708.21 грн.. за період з 21.01.2015 року до 16.09.2016 року штраф у розмірі 1 7472,95 грн. та нарахована пеня у розмірі 968.61 грн.

Згідно Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства доходів і зборів України 09.09.2013 № 455, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 вересня 2013 р. за № 622/24154, пункт IV «Нарахування, обчислення і сплата єдиного внеску» п.п. 6.7 , -

6) нараховані за відповідний календарний місяць суми єдиного внеску сплачуються платниками не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 21 числа наступного місяця незалежно від виплати заробітної плати та інших видів виплат, на суми яких нараховується єдиний внесок;

7) платники під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення», на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для відповідних платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, визначені підпунктом 6 нього пункту, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті дорівнює їй.

Згідно п. 6 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом міністерства доходів і зборів України № 455 від 09.09.2015р. ( чинної на момент виникнення спірних правовідносин) у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган надсилає (вручає) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки). Вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається відповідним органом доходів і зборів протягом п'яти робочих днів, наступних за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Як встановлено під час розгляду справи, відповідач не надав доказів протиправності дій посадових осіб позивача щодо передачі спірних платіжних доручень за період з липня 2014 року по 20.09.2016 року третій особі та оплачених управлінням Держказаначейства з порушенням строку, тобто, пізніше 20 числа наступного місяця, що не спростовано позаплановою перевіркою, оскільки перевірка не встановила вказаних порушень.

Враховуючи вище зазначені обставини по справі та положення правових норм, а також керуючись принципом верховенства права, суд прийшов до висновку що вказаний позов необхідно задовольнити.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як визначено частиною 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність прийнятого осаджуваного рішення, а тому вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Частина 1 статті 94 КАС України визначає, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 43 та 129 Конституції України, ст. ст. 69, 71, 94, 122, 128, 158, 160 - 163 та 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Новоселицької ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № 0 від 11.11.2016 року.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя П.Д. Дембіцький