Справа № 826/287/17
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/287/17 Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда В.І.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу в розмірі 34555,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 липня 2017 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог податкового органу в частині стягнення податкового боргу в розмірі 26005,00 грн., так як, на думку апелянта, оскаржуване судове рішення прийнято за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебуває на податковому обліку ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві.

02.12.2014 р. позивачем було проведено позапланову невиїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_3, за результатами якої складено акт № 2129/17-01/НОМЕР_1, яким встановлено порушення відповідачем п. 181.1 ст. 181, ст. 183, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, що призвело до заниження ПДВ.

15.12.2014 р. на підставі зазначеного акту позивачем сформовано податкове повідомлення-рішення № 2627/26-59-17-01, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 34555,00 грн., у тому числі за основним платежем - 27644,00 грн. та за штрафними санкціями - на 6911,00 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення було направлено позивачем на адресу відповідача, однак ним не виконано.

У зв'язку з цим 25.09.2015 р. відповідачем було сформовано податкову вимогу № 23366-25 на суму 34653,29 грн., яка отримана відповідачем 20.10.2015 р.

Вищевказане податкове повідомлення-рішення та податкова вимога відповідачем не оскаржувалися.

Позивач, вважаючи, що ФОП ОСОБА_4 не виконано податкові зобов'язання, внаслідок чого утворився відповідний податковий борг у розмірі 34555,00 грн., звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача наявна податкова заборгованість в розмірі 34555,00 грн., яка виникла внаслідок невиконання ним податкового повідомлення-рішення від 15.12.2014 р. № 2627/26-59-17-01.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України закріплено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України в разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктами 95.2, 95.3 статті 95 ПК України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Системний аналіз викладених законодавчих приписів дозволяє стверджувати, що стягненню в судовому порядку з платника підлягає узгоджена податкова заборгованість, яка обліковується за ним станом на день прийняття відповідного судового рішення.

Разом з тим, колегія суддів встановила, що 18.01.2017 р. відповідачем було частково погашено суму його податкового боргу, яка утворилася на підставі податкового повідомлення-рішення від 15.12.2014 р. № 2627/26-59-17-01, а саме: сплачено 8550,00 грн., що не заперечується обома сторонами /Т.1 а.с.58/.

Отже, станом на момент прийняття судом першої інстанції постанови за результатами вирішення заявлених позовних вимог сума спірного податкового боргу ФОП ОСОБА_3 становила 34555,00 грн. - 8550,00 грн. = 26005,00 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення адміністративного позову частково та стягнення з ФОП ОСОБА_3 податкового боргу в розмірі 26005,00 грн.

Водночас, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції внаслідок неповного встановлення обставин справи не було досліджено розмір поточного податкового боргу відповідача зі сплати вказаного податку та безпідставно стягнуто на 8550,00 грн. більше, ніж сума його заборгованості.

При цьому, доводи представника позивача про те, що після його звершення до суду з адміністративним позовом у цій справі та на момент розгляду даної справи в суді першої інстанції відповідачу було нараховано пеню в розмірі 2833,45 грн., колегія суддів до уваги не приймає, оскільки в адміністративному позові податковим органом було заявлено лише позовні вимоги про стягнення з відповідача основної суми заборгованості в розмірі 34555,00 грн., про стягнення пені у своєму адміністративному позові позивач не просив і заяви про збільшення розміру позовних вимог у порядку, визначеному КАС України, не подавав.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції, а отже, при вирішенні даного спору судом апеляційної інстанції не може бути розглянуто питання щодо стягнення з відповідача пені у вказаному розмірі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приймає до уваги та враховує доводи апелянта щодо часткового погашення ним спірного податкового боргу.

Разом з тим, посилання апелянта на те, що ним не було отримано ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження у цій справі і він не мав можливості подати заперечення на адміністративний позов, спростовуються матеріалами справи, в яких міститься зворотне поштове повідомлення про отримання 28.02.2017 р. особисто ОСОБА_3 ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва про відкриття скороченого провадження у даній справі /Т.1 а.с.28/.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при стягненні з відповідача податкового боргу в розмірі 34555,00 грн., тобто більше на 8550,00 грн., ніж за ним обліковувався, було неповно встановлено обставини справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині стягнення 8550,00 грн.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на це, апеляційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково, постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 липня 2017 року в частині стягнення з відповідача 8550,00 грн. - скасуванню, адміністративний позов в цій частині - залишенню без задоволення. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Крім того, відповідно до ч. 3, 6 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, колегія суддів встановила, що апелянтом при зверненні до суду з апеляційною скаргою у цій справі було сплачено судовий збір у розмірі 1760,00 грн.

Сума судових витрат у вигляді судового збору, що підлягає поверненню апелянту пропорційно до позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, складає 24,74% від сплачених ним коштів, тобто 435,42 грн. та підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 195, 196, 198, 200, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 липня 2017 року в частині стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 8550,00 грн. (вісім тисяч п'ятсот п'ятдесят гривень) - скасувати, а адміністративний позов в цій частині позовних вимог залишити без задоволення.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 липня 2017 року - залишити без змін.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (реєстраційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві судові витрати у розмірі 435,42 грн. (чотириста тридцять п'ять гривень та сорок дві копійки).

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 29 вересня 2017 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.