Справа № 404/3602/17 (2-а/404/392/17)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"26" вересня 2017 р. справа № 404/3602/17 (2-а/404/392/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Кропивницького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 19 липня 2017 року у справі №404/3602/17 за позовом ОСОБА_1 до Кропивницького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 12.06.2017 року звернулась до Кіровського районного суду м.Кіровограда з позовом до Кропивницького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, в якому просила визнати протиправними дії пенсійного органу щодо відмови їй у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; зобовязати відповідача здійснити перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від заробітної плати судді на підставі довідки Апеляційного суду Кіровоградської області №124 від 05.12.2016 року, починаючи з грудня 2016 року, без обмеження граничного розміру, та виплатити заборгованість за грудень 2016 року та січень 2017 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

Постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 19 липня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії Кропивницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобовязано Кропивницьке обєднане управління Пенсійного Фонду України Кіровоградської області здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, згідно до довідки Апеляційного суду Кіровоградської області №124 від 05 грудня 2016 року, без обмеження граничного розміру, починаючи з грудня 2016 року, та виплатити заборгованість за грудень 2016 року та січень 2017 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обовязковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За нормами пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, так як не прибула жодна з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, відповідно до положень частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VІ до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VІІІ, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року №192-VІІІ та рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4рп/2016.

З 01 грудня 2016 року збільшився розмір заробітної плати працюючого судді, про що Апеляційним судом Кіровоградської області 05.12.2016 року позивачу видано довідку №124 про розмір заробітної плати для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який станом на 01.12.2016 року становить 29920 грн.( а.с. 11).

Позивач 06.12.2016 року звернулась до пенсійного органу із заявою про перерахунок щомісячного грошового утримання, у звязку з підвищенням мінімальної та отримала лист УПФУ від 14.12.2016 року про відмову у такому перерахунку( а.с. 12).

Позивач не погодилась з такою відмовою та оскаржила її до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів врегульовані Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Гарантії незалежності суддів закріплені, зокрема, у ч.5 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установленим законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Призначення та нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці проводиться відповідно до вимог ст.142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до ч.4 вказаної статті у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у звязку зі зміною з 01.12.2016 року розміру суддівської винагороди, було подано до пенсійного органу заяву про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, разом з довідкою апеляційного суду Кіровоградської області №124 від 05.12.2016 року про розмір заробітної плати працюючого судді.

Відповідно до вказаної довідки суддівська винагорода, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці, склала 29920 грн., а тому саме з урахуванням даної суми відповідач зобовязаний здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Посилання апелянта на те, що максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання, призначеного (перерахованого) відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не може перевищувати 10740,00 грн., оскільки рішення Конституційного Суду України №3-рп/2013 від 03.06.2013 року, яким визнано неконституційною вказану норму закону в частині поширення її дії на Закон України «Про судоустрій і статус суддів», стосувалося виключно Закону № 2453-VI від 07.07.2010 року, який втратив чинність, колегія суддів до уваги не приймає з огляду на наступне.

Рішенням Конституційного Суду України №3-рп/2013 від 03.06.2013 року визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI в частині поширення її дії на Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-VI.

Згідно з пунктом 6.1 вказаного рішення, вирішуючи питання щодо конституційності оспорюваних положень стосовно встановлення максимального розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) суддів у відставці (третє речення частини пятої статті 138 Закону №2453, стаття 2 Закону №3668), Конституційний Суд України виходив з того, що у рішенні від 18 червня 2007 року №4-рп/2007 Конституційний Суд України вже вирішував питання про недопустимість встановлення в законі максимального розміру пенсії суддів або їх щомісячного довічного грошового утримання, наголошуючи, що це обмежить їх обсяг, а також зазначав, що‚ залишивши незмінним зміст права на пенсію та щомісячне довічне грошове утримання суддів, закон звузив обсяг цього права, встановивши граничну межу для таких виплат суддям.

Таким чином, однією з гарантій незалежності суддів є заборона при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звужувати зміст та обсяг визначених Конституцією України таких гарантій, встановлення максимального розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) суддів суперечать ч.1 ст.126 Основного Закону України, що свідчить про необґрунтованість посилань відповідача на поширення висновків рішення Конституційного Суду України №3-рп/2013 від 03.06.2013 року лише на Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI.

При цьому, суд зазначає, що Закон України «Про судоустрій і статус суддів» не містить жодних обмежень щодо максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання, яке перераховується.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Кропивницьким обєднаним Управлінням Пенсійного фонду України Кіровоградської області не доведено правомірність не проведення позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за грудень 2016 року та січень 2017 року.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Кропивницького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 19 липня 2017 року у справі №404/3602/17 залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 19 липня 2017 року у справі №404/3602/17 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції постановлена в порядку письмового провадження, набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак