Справа № 524/10095/16-а
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 р.Справа № 524/10095/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.07.2017р. по справі № 524/10095/16-а

за позовом ОСОБА_1

до інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Кременчуці ДПП лейтенанта поліції Копилова Антона Сергійовича , Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції

про визнання незаконними дій, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 р. ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з адміністративним позовом до інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Кременчуці ДПП лейтенанта поліції Копилова Антона Сергійовича (далі по тексту - відповідач), в якому просив:

- визнати дії інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Кременчуці ДПП лейтенанта поліції Копилова Антона Сергійовича щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача на місці зупинки транспортного засобу від 21.11.2016 р. за адресою вул. Першотравнева, 29/5 м. Кременчука, незаконними;

- скасувати постанову інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Кременчуці ДПП лейтенанта поліції Копилова Антона Сергійовича серії АР №178368 від 21.11.2016 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, як незаконну.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.07.2017 р. відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

Апелянт посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що є, на його переконання, підставою для скасування судового рішення.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції - надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Крім того, просив розгляд справи проводити без його участі.

Сторони про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись своєчасно та належним чином.

Від представника позивача до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання 20.09.2017 р. за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 21.11.2016 р. інспектором роти № 1 батальйону УПП в м. Кременчуці ДПП лейтенантом поліції Копиловим А.С. прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення серія АР №178368, якою ОСОБА_1, який керував автомобілем TOYOTA Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_2, визнано винним в тому, що в м. Кременчуці, на мосту через річку Дніпро, він здійснив обгін транспортних засобів, чим порушив п. 14.6. "г" ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с.41).

За результатами розгляду скарги ОСОБА_1 за фактом незаконного винесення постанови про адміністративне правопорушення начальником управління патрульної поліції у м. Кременчуці 08.12.2016 р. прийнято рішення , яким постанову про накладення адміністративного стягнення серії АР №178368 від 21.11.2016 р. залишено без змін, а скаргу - без задоволення, про що повідомлено скаржника листом від 08.12.2016 р. №С-625/41/25/01-2016 ( а.с.35-36).

Не погоджуючись з діями відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу та постановою у справі про адміністративне правопорушення від 21.11.2016 р., позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що досліджені докази дозволяють зробити висновок про те, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч.2,ч.3 ст. 258 КУпАП (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.3 вказаної статті, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

За приписами ч.4 ст. 258 КУпАП (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 Інструкції).

По суті зафіксованого в оскаржуваній постанові правопорушення апеляційний суд звертає увагу на таке.

Відповідно до п. 14.6 (г) ПДР обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Згідно з п. 1.10 ПДР випередження - рух транспортного засобу із швидкістю, що перевищує швидкість попутного транспортного засобу, що рухається поряд по суміжній смузі; обгін - випередження одного або кількох транспортних засобів, пов'язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

Згідно наявної в матеріалах справи постанови серії АР №178368, ОСОБА_1, 21.11.2016 р. о 21:40 год., керуючи транспортним засобом TOYOTA Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1, в м.Кременчуці, на мосту через річку Дніпро, здійснив обгін транспортних засобів, чим порушив п.14.6. "г" ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як правомірно враховано судом першої інстанції, з відеозапису з нагрудної камери інспектора роти №1 батальйону УПП в м. Кременчуці ДПП лейтенанта поліції Копилова А. С. вбачається , що після зупинки поліцейськими транспортного засобу під керуванням позивача відповідач повідомив про порушення ним правил дорожнього руху, зокрема, здійснення обгону транспортних засобів на мосту. У відповідь на це ОСОБА_1 не заперечував проти цього факту і погодився сплатити штраф.

Сам правопорушник своїм правом на спростування вищевказаних обставин не скористався і в судове засідання суду апеляційної інстанції не прибув.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що спірна постанова винесена на місці без складення протоколу, тобто, з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбаченого ст. 122 КУпАП, без врахування Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015р. № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, як зазначалось вище, відповідно до приписів ст. 258 КУпАП, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, до компетенції Національної поліції, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Вказана норма права не визнана в установленому порядку неконституційною, а тому підлягала застосуванню.

Посилання апелянта на те що, позивачем було здійснено об'їзд перешкоди, а не обгін, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки позивач під час складення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, визнав факт здійснення обгону транспортних засобів на мосту.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для скасування оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, на виконання вимог ч. 2 ст. 72 КАС України надав до суду належні докази правомірності рішення щодо винесення оскаржуваної постанови, та обґрунтував свою позицію.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно та обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.07.2017р. по справі № 524/10095/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Присяжнюк О.В. Русанова В.Б.
Повний текст ухвали виготовлений 25.09.2017 р.