Справа № 379/892/17
Суддя: Бойко М. Г.
Дата ухвалення: 2017-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 379/892/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2017 року Таращанський районний суд Київської області

в складі:

головуючого: судді Бойка М.Г.

при секретарі: Бакал О.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Тараща

справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, третя особа Міжрегіональне управління Національного агентства України з питань державної служби у м. Києві, Київській, Чернігівській та Черкаській областях про визнання наказу про поновлення на посаді нечинним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила суд скасувати наказ Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 59-ос від 12.06.2017 року «Про поновлення на посаді ОСОБА_1В.» в частині поновлення на посаді головного спеціаліста з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій №2 у м. Біла Церква Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, як такий що не відповідає вимогам Закону України «Про державну службу», поновити її на роботі на рівнозначній посаді головного спеціаліста Таращанського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області та стягнути з Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на її користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення, та в послідуючому до моменту ухвалення рішення.

Свої вимоги вона мотивувала тим, що працювала в управлінні Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області на посаді головного спеціаліста відділу призначення, перерахунку та виплати пенсій № 2, яка відноситься до категорії «В» посад державної служби, має базову вищу освіту та статус інваліда 3 групи загального захворювання.

Постановою КМУ від 21.12.2016 року № 988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» була визначена реорганізація управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області шляхом злиття в Білоцерківське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області.

Відповідно до наказу управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області від 13.01.2017 року № 2-ос «Про наступне вивільнення» працівників управління її було попереджено про наступне вивільнення.

13.01.2017 року її було попереджено про наступне вивільнення із займаної посади на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України та зазначено, що в разі наявності відповідних вакантних посад в новоствореному управлінні її будуть впродовж двомісячного терміну такі запропоновані.

Наказом управління від 30.03.2017 року № 23-ос її було звільнено з посади в звязку зі скороченням штату працівників та реорганізацією управління на підставі п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» без пропозиції будь-яких посад, які на час її звільнення були вакантними в новоствореному управлінні.

19.05.2017 року вимогою № 3 Міжрегіонального управління національного агенства з питань державної служби у м. Києві, Київській, Чернігівській та Черкаській областях Білоцерківське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області зобовязано скасувати наказ №23-ос «Про звільнення ОСОБА_1В.» та поновити на рівнозначній посаді державної служби.

13.06.2017 року вона особисто прибула до приміщення Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області з пакетом документів для поновлення на роботі та написала відповідну заяву в якій в повній мірі обґрунтувала свої вимоги та просила поновити її на рівнозначній посаді в Таращанському відділі з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області оскільки в даному відділі збереглася посада, яку вона обіймала до процедури незаконного скорочення, а її посаду зайняла інша людина з іншого відділу.

Проте, 12.06.2017 року відповідачем свідомо, з порушеням норм КЗпП та ч.З ст. 41 Закону України «Про державну службу» винесено наказ «Про поновлення на посаді ОСОБА_1В.» на посаді головного спеціаліста відділу з призначення, перерахунку та виплати пенсій № 2 у м. Біла Церква Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області.

Тобто, відповідач керуючись вимогою Міжрегіонального управління національного агентства з питань державної служби у м. Києві, Київській, Чернігівській та Черкаській областях намагається поновити її не на рівнозначній посаді державної служби, а на посаді зі зміненими істотними умовами праці, а саме в іншій місцевості не за місцем її проживання.

Разом з тим, відповідачеві відомий факт наявності в неї третьої групи інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК серія КИО-І №274751.

Поряд з цим, ч. 3 ст. 41 Закону України «Про державну службу» передбачає, що не допускається переведення в іншу місцевість державного службовця, який у встановленому законом порядку визнаний інвалідом.

Таким чином, відповідач в особі керівника Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області ОСОБА_2 будучи субєктом владних повноважень, який повинен в своїй роботі керуватися Конституцією України, Законом України «Про державну службу» та іншими законами, підзаконними нормативно правовими актами, свідомо порушує прямі вимоги спеціального законодавства, яке регулює порядок роботи та працевлаштування державних службовців, а також перешкоджає їй належним чином реалізовувати право громадянина на державну службу.

Відповідач намагаючись залякати її надсилає їй різного роду листи та повідомлення в яких в принизливій формі намагається за якісь незрозумілі дії притягнути мене до відповідальності, використовуючи методи, стилі та спосіб дії колекторських фірм.

Такі дії відповідача вона вважає неприпустимими, такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства та порушують її конституційні та трудові права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, приймаючи рішення про поновлення її на роботі, субєкт владних повноважень зобовязаний діяти відповідно до правил ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Так, правовий статус посадових осіб державних службовців, їх права та обовязки, на момент виникнення спірних правовідносин, визначалися Конституцією України та Законом України «Про державну службу».

Порядок, умови проходження державної служби встановлено Законом України «Про державну службу» та нормами КЗпП України.

Спеціальні підстави переведення державного службовця передбачені статтею 41 Закону України «Про державну службу».

Крім того, на підставі ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 41 Закону України «Про державну службу» визначено, що переведення здійснюється лише за згодою державного службовця, не допускається переведення в іншу місцевість державного службовця - вагітної жінки або особи, яка є єдиним опікуном дитини віком до 14 років, а також державного службовця, який у встановленому законодавством порядку визнаний інвалідом, не допускається таке переведення також у разі виникнення у державного службовця особливо важливих особистих або сімейних обставин, переведення не повинно бути прихованим покаранням.

Згідно зі статтею 235 КЗпП України передбачено, що в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі.

Виходячи з аналізу зазначених норм законодавства та дій відповідача, слід зазначити, що керівник органу державної влади в особі ОСОБА_2 виносячи наказ № 59-ос від 12.06.2017 року та пропонуючи їй посади, які не є рівнозначними до посади, яку вона обіймала до процедури незаконного скорочення є формальними та такими, що перш за все порушують її законні права, а дії відповідача щодо невиконання вимоги № 3 від 19.05.2017 року Міжрегіонального управління національного агентства з питань державної служби у м. Києві, Київській, Чернігівській та Черкаській областях є протиправними.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав наведених у адміністративному позові, а також попросили стягнути з відповідача на користь позивача середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 01.04.2017 року по 22.09.2017 року в розмірі 31000 (тридцять одну тисячу) гривень, надавши суд відповідний розрахунок.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила суд відмовити в його задоволенні, посилаючись на письмові заперечення. Окремо зазначила, що на виконання вимоги Міжрегіонального управління національного агентства з питань державної служби у м. Києві, Київській, Чернігівській та Черкаських областях від 19.05.2017 року № 3, наказом від 12.06.2017 року № 59-ос позивача було поновлено на посаді головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 2 у м. Біла Церква Білоцерківського обєднаного управління ПФУ Київської області, начальника фінансово- економічного відділу - головного бухгалтера зобовязано розрахувати та виплатити їй компенсацію за час вимушеного прогулу з 31.03.2017 по 11.06.2017 року. Крім того, пояснила, що в структуру Білоцерківського обєднаного управління ПФУ Київської області входять два структурних підрозділи - Таращанський відділ з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій та Таращанський відділ обслуговування громадян, які не є самостійною юридичною особою, а лише складовою новоутвореного територіального органу Білоцерківського обєднаного управління ПФУ Київської області. Право призначення на посади працівників, визначення їх робочого місця та звільнення з посад належить лише керівникові Білоцерківського обєднаного управління ПФУ Київської області. В Таращанському відділі з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій станом на 12.06.2017 року та на даний час також вакантних місць не має. Також структурними підрозділами Білоцерківського обєднаного УПФУ Київської області є відділи з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 1 та № 2 у м. Біла Церква Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, які разом з Таращанським відділом з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій являють собою одне цілісне управління - Білоцерківське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області в яких наразі є вакантними рівнозначні посади головних спеціалістів відділів з питань призначення перерахунку та виплати пенсій, посадові та функціональні обовязки яких ідентичні тим посадовим обовязкам, які позивач виконувала до свого звільнення.

Проте позивач 13.06.2017 року відмовилась від пропозиції бути призначеною на рівноцінну посаду головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 2 у м. Біла Церква, та не дала згоду на жодну з пропозицій вакантних посад в управлінні станом на 13.06.2017, які були надіслані їй листом з повідомленням про вручення 16.06.2017 року та 08.07.2017 року. На прохання зявитись у відділ персоналу та організаційно-інформаційної роботи за адресою: м. Біла Церква, вул. Фастівська, 23, каб. 804 для оформлення облікових кадрових та бухгалтерських документів, і приступити до роботи на рівнозначній посаді, яку вона займала на час звільнення в управлінні Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області, а також приступити до виконання своїх службових обовязків на посаді за її вибором, які є вакантними на даний час в Білоцерківському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області позивач не відреагувала.

Представник третьої особи, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи, в судове засідання не зявився, надавши до суду листа в якому зазначив, що у Міжрегіонального управління національного агенства з питань державної служби у м. Києві, Київській, Чернігівській та Черкаській областях відсутні правові підстави для участі в даній справі, оскільки питання підняті в адміністративному позові ОСОБА_1 не відносяться до компетенції Міжрегіонального управління.

Судом встановлено, що позивач працювала в управлінні Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області з 08.12.1994 року. Остання її займана посада перед звільненням - головний спеціаліст відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій №2 управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі, яка відноситься до категорії «В» посад державної служби, має базову вищу освіту та статус інваліда 3 групи загального захворювання (довідка МСЕК серія КИО-І №274751 від 25.10.2007 року).

13 січня 2017 року позивачем отримано повідомлення, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» та наказу Пенсійного фонду України від 03 січня 2017 року №1 «Про заходи щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року №988» управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області буде реорганізовано. Наказом управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області від 13 січня 2017 року №2-ос та відповідно до ст.49-2 КЗпП України позивач попереджається про наступне вивільнення із займаної посади на підставі ч. 1 п. 1 ст.40 КЗпП України з 13 березня 2017 року.

Наказом управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області від 30 березня 2017 року №23-ос «Про звільнення ОСОБА_1В.» звільнено ОСОБА_1 - головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій №2 управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області 30 березня 2017 року, у звязку з скороченням чисельності штату та реорганізацією управління (п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу») з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку. Виплачено компенсацію за невикористану основну щорічну відпустку за період роботи з 08 грудня 2016 року по 30 березня 2017 року, що становить 9 календарних днів, за додаткову відпустку за стаж роботи в органах державної влади за період роботи з 08.12.2016 року по 07.12.2017 року, що становить 15 календарних днів.

За результатами проведення позапланової безвиїзної перевірки Міжрегіональним управлінням Національного агентства України з питань державної служби у м. Києві, Київській, Чернігівській та Черкаській областях в Білоцерківському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області розпорядчих та інших документів щодо додержання визначених Законом України «Про державну службу» умов реалізації громадянами України права на державну службу під час вивільнення державних службовців управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області у звязку з реорганізацією шляхом злиття в Білоцерківське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області були встановлені порушення процедури вивільнення з посади головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії №2 управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області, яку обіймала ОСОБА_1, що суперечить законодавству про державну службу, в частині реалізації громадянами права на державну службу, зокрема, недотримання головою комісії з припинення управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області ОСОБА_3 положень частини третьої статті 49-2 КЗпП України попередженні про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 2, оскільки одночасно з попередженням про звільнення з займаної посади не запропоновано іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби), що є порушенням вимог пункту першого частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

В звязку з цим Міжрегіональним управлінням до Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області було направлено обовязкову для виконання вимогу від 19 травня 2017 року №3 щодо відновлення порушених прав ОСОБА_1, визначених Законом України «Про державну службу» в частині процедури вивільнення працівників під час скорочення штату державних службовців та зобовязано новоутворене Білоцерківське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області (правонаступника): скасувати наказ від 30 березня 2017 року № 23-ос «Про звільнення ОСОБА_1В.» та відкликати повідомлення про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 2 управління Пенсійного фонду України у Тарашанському районі Київської області та запропонувати головному спеціалісту відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 2 ОСОБА_1 рівноцінну посаду державної служби, а в разі відсутності таких пропозицій - іншої роботи (посади державної служби, що передбачено пунктом першим частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

На виконання вказаної вимоги Міжрегіонального управління національного агентства з питань державної служби у м. Києві, Київській, Чернігівській та Черкаських областях від 19.05.2017 року № 3, начальником Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області 12.06.2017 року було видано наказ № 59-ос «Про поновлення на посаді ОСОБА_1В.» такого змісту: «1. Скасувати наказ управління Пенсійного фонду України у Тарашанському районі Київської області від 30.03.2017 № 23-ос «Про звільнення ОСОБА_1 В.». 2. Поновити на роботі, призначивши на посаду головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій №2 у м. Біла Церква Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області ОСОБА_1 з посадовим окладом 3200 грн. відповідно до штатного розпису. 2.1. Взяти до відома, що ОСОБА_1 має девятий ранг державного службовця категорії «В» посад державної служби. 2.2. Встановити ОСОБА_1 надбавку за вислугу років у відсотковому відношенні до посадового окладу у розмірі 50 відсотків, враховуючи стаж державної служби, відповідно до ст. 52 Закону України «Про державну службу» (стаж роботи 22 роки). 3. Начальнику фінансово-економічного відділу - головному бухгалтеру ОСОБА_4 розрахувати та виплатити компенсацію ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу (за період з 31.03.2017 по 11.06.2017)».

Проте позивач, вважає, що поновлення її на посаді головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій №2 у м. Біла Церква Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області є незаконним, оскільки протирічить ч. 3 ст. 41 Закону України «Про державну службу» згідно з якою не допускається переведення в іншу місцевість державного службовця, який у встановленому законом порядку визнаний інвалідом, а відповідачеві відомий факт наявності в неї третьої групи інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК серія КИО-І №274751. В звязку з цим просить суд скасувати наказ Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 59-ос від 12.06.2017 року «Про поновлення на посаді ОСОБА_1В.» в частині поновлення на посаді головного спеціаліста з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій №2 у м. Біла Церква Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, як такий що не відповідає вимогам Закону України «Про державну службу», поновити її на роботі на рівнозначній посаді головного спеціаліста Таращанського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області та стягнути з Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на її користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 01.04.2017 року по 22.09.2017 року в розмірі 31000 (тридцять одну тисячу) гривень.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні даного адміністративного позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданими поясненням та запереченням сторін, суд в частині реорганізації структурних підрозділів Пенсійного фонду України, а саме Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області зазначає наступне.

Так, Кабінетом Міністрів України, який є вищим органом у системі органів виконавчої влади, прийнято постанову від 21.12.2016 № 988 «Деякі питання функціонування територіальних органі Пенсійного фонду України» (далі - Постанова № 988).

Відповідно до Постанови № 988 було, зокрема, реорганізовано територіальні органи Пенсійного фонду шляхом злиття і, управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області, реорганізовано шляхом злиття у Білоцерківське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області.

Згідно ст. 80 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 104 ЦК - юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Припинення юридичної особи здійснюється за рішенням власника (власників), засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу, за судовим рішенням або за рішенням органу державної влади.

На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку, що відбулось припиненим юридичної особи за рішенням органу державної влади, а не за рішенням власника (засновника) юридичної особи.

Припинення існування юридичної особи відбувається при таких формах реорганізації, як приєднання, поділ, злиття.

Продовження існування юридичної особи в новому статусі відбувається при таких формах реорганізації, як виділення та перетворення.

Враховуючи вищевикладене та вимоги законодавства було припинено такі юридичні особи, як: УПФУ у Білоцерківському районі; УПФУ у м. Біла Церква, УПФУ у Рокитнянському районі; УПФУ у Таращанському районі.

Відповідно до вимог законодавства шляхом злиття УПФУ у Білоцерківському районі; УПФУ у м. Біла Церква, УПФУ у Рокитнянському районі; УПФУ у Таращанському районі було утворено нову юридичну особу - Білоцерківське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області, запис щодо якої було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 31 березня 2017 року.

Відповідно до п. 3 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у разі злиття юридичних осіб здійснюється державна реєстрація новоутвореної юридичної особи та державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття.

Злиття обєднання двох або більше юридичних осіб в одну нову юридичну особу, при цьому ці юридичні особи припиняють своє існування і передають свої права та обовязки новоствореній юридичній особі. Злиття має місце тоді, коли дві або більше юридичні особи обєднуються в одну нову і при цьому припиняють своє існування.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Так, реорганізацією шляхом злиття є припинення діяльності всіх підприємств, які зливаються.

Частиною 4 Постанови № 988 внесено зміну в додаток 1 постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2014р. № 85 «Деякі питання граничної чисельності працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади, інших державних органів» (додається), замінивши у позиції «Пенсійний фонд України» цифри « 31802» і « 30580» відповідно цифрами « 29906» і « 28758».

Тобто, відповідно до постанови Кабінет Міністрів України відбулося скорочення граничної кількості працівників Пенсійного фонду України на 1896 осіб в цілому, що спричинило скорочення чисельності працівників при обєднанні управлінь.

На підставі вище зазначеного, суд звертає увагу на те, що під час припинення юридичної особи, голови ліквідаційних комісій відповідних управлінь, виконували рішення органу державної влади (Постанова № 988).

Також суд звертає увагу на те, що при реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи.

При ліквідації підприємства (установи, організації) правила пункту 1 статті 40 КЗпП можуть застосовуватись і в тих випадках, коли після припинення його діяльності одночасно утворюється нове підприємство. В цих випадках працівник не вправі вимагати поновлення його на роботі на заново утвореному підприємстві, якщо він не був переведений туди в установленому порядку.

Враховуючи вище викладене, суд зазначає, що правові підстави для поновлення позивача саме у Таращанському відділі з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області відсутні, оскільки позивач не була переведена і не працювала у названому відділі.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в структуру Білоцерківського обєднаного управління ПФУ Київської області входять два структурних підрозділи - Таращанський відділ з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій та Таращанський відділ обслуговування громадян, які не є самостійною юридичною особою, а лише складовою новоутвореного територіального органу Білоцерківського обєднаного управління ПФУ Київської області. Тобто підстав для поновлення позивача у Таращанському відділі з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, якого не існувало на момент звільнення ОСОБА_1 та посаду в якому вона не обіймала, так як була звільнена з посади головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Управління Пенсійного фонду у Таращанському районі Київської області, не має, а від так і посилання позивача на ч. 3 ст. 41 Закону України «Про державну службу» згідно з якою не допускається переведення в іншу місцевість державного службовця, який у встановленому законом порядку визнаний інвалідом, як на підставу для скасування наказу Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 59-ос від 12.06.2017 року «Про поновлення на посаді ОСОБА_1В.» в частині її поновлення на посаді головного спеціаліста з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 2 у м. Біла Церква Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області не може бути взятим до уваги, оскільки в даному випадку існує підміна понять «переведення на іншу роботу» та «поновлення на роботі на рівноцінну посаду державної служби». Право призначення на посади працівників, визначення їх робочого місця та звільнення з посад належить лише керівникові Білоцерківського обєднаного управління ПФУ Київської області. В Таращанському відділі з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій станом на 12.06.2017 року та на даний час також вакантних місць не має. Також структурними підрозділами Білоцерківського обєднаного УПФУ Київської області є відділи з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 1 та № 2 у м. Біла Церква Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, які разом з Таращанським відділом з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій являють собою одне цілісне управління - Білоцерківське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області в яких наразі є вакантними рівнозначні посади головних спеціалістів відділів з питань призначення перерахунку та виплати пенсій, посадові та функціональні обовязки яких ідентичні тим посадовим обовязкам, які позивач виконувала до свого звільнення.

Проте позивач 13.06.2017 року відмовилась від пропозиції бути призначеною на рівноцінну посаду головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 2 у м. Біла Церква, та не дала згоду на жодну з пропозицій вакантних посад в управлінні станом на 13.06.2017, які були надіслані їй листом з повідомленням про вручення 16.06.2017 року та 08.07.2017 року. На прохання зявитись у відділ персоналу та організаційно-інформаційної роботи за адресою: м. Біла Церква, вул. Фастівська, 23, каб. 804 для оформлення облікових кадрових та бухгалтерських документів, і приступити до роботи на рівнозначній посаді, яку вона займала на час звільнення в управлінні Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області, а також приступити до виконання своїх службових обовязків на посаді за її вибором, які є вакантними на даний час в Білоцерківському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області позивач не відреагувала.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з того, що відповідач в ході розгляду даної справи надав належні та допустимі докази щодо правомірності прийняття наказу № 59-ос від 12.06.2017 року «Про поновлення на посаді ОСОБА_1В.», суд і дійшов висновку щодо відмови в задоволенні даного адміністративного позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 70-71, 159-163, 167 КАС України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, третя особа Міжрегіональне управління Національного агентства України з питань державної служби у м. Києві, Київській, Чернігівській та Черкаській областях про визнання наказу про поновлення на посаді нечинним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Таращанський районний суд Київської області шляхом подачі, в десятиденний строк з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги.

ГОЛОВУЮЧИЙ:____________________