Справа № 214/3034/17 (2-а/214/189/17)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Попов В.В.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2017 рокусправа № 214/3034/17 (2-а/214/189/17)
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпро, пр.Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Юрко І.В. , секретар судового засідання - Лащенко Р. В., з участю представника відповідача - Літвінової Ю.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 23 червня 2017 року у справі №214/3034/17 (2-а/214/189/17) за позовом ОСОБА_3 до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулась до суду із адміністративним позовом до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі - відповідач), в якому просила:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо утримання з щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з неї, як особи, на яку поширюється дія ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», податку на доходи фізичних осіб та військового збору з квітня 2017 року;

- зобов'язати відповідача нарахувати з 01.04.2017 року та сплачувати в подальшому їй щомісяця, як особі, на яку поширюється дія ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щомісячне довічне грошове утримання без оподаткування будь-якої його частини, відповідно до Закону України «Про внесення зміни до статті 164 Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування пенсій» від 02.06.2016 року, тобто не утримувати із щомісячного довічного грошового утримання податок і військовий збір;

- стягнути на її користь сплачений судовий збір та зобов'язати відповідача подати у місячний строк звіт про виконання постанови суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 82% грошового забезпечення працюючого судді. Разом з тим, до 01.04.2017 року вона отримувала довічне грошове утримання судді без утримання податку та війського збору, однак з 01.04.2017 року відповідач почав утримувати податок зі щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 18% та військовий збір у розмірі 1,5%. Вона отримала відповідь на своє звернення щодо нарахування та сплати їй щомісячного довічного грошового утримання без вирахування податку та війського збору, згідно якого відповідач повідомив, що суми щомісячного довічного грошового утримання, призначені учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», отримуваних з Пенсійного фонду України у розмірі, що перевищує у 2016 році 10740 грн., підлягають оподаткуванню на загальних підставах. Такі дії відповідача вона вважає такими, що порушують її конституційні права, є протиправними та суттєво звужують зміст і обсяг прав судді, чим порушують її гарантії.

Постановою Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 23 червня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Криворізького центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо утримання з щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з позивача, як особи, на яку поширюється дія ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», податку на доходи фізичних осіб та військового збору з квітня 2017 року.

Зобов'язано Криворізьке центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області нарахувати позивачу з 01.04.2017 року та сплачувати в подальшому їй щомісяця, як особі, на яку поширюється дія ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щомісячне довічне грошове утримання без оподаткування будь-якої його частини, відповідно до Закону України «Про внесення зміни до статті 164 Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування пенсій» від 02.06.2016 року, тобто не утримувати із щомісячного довічного грошового утримання податок і військовий збір.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача понесені нею судові витрати у розмірі 640 грн.

Встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання Криворізьке центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області подати у місячний строк з моменту набрання постановою законної сили звіт про виконання постанови суду.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що з 01.07.2016 року не підлягають оподаткуванню суми пенсій, призначені учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність ст.10 Закону України №3551. Приймаючи рішення по справі, судом помилково ототожнено поняття пенсії та довічного грошового утримання судді, який вийшов у відставку.

Поняття пенсія в розумінні Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та щомісячне довічне грошове утримання судді не є тотожними, оскільки статус судді зберігається і після виходу у відставку.

Таким чином, суми щомісячного довічного грошового утримання судді, призначені особам на яких поширюється чинність ст.10 Закону України №3551, отримуваних з Пенсійного фонду України у розмірі, що перевищують у 2016 році 10740 грн., підлягають оподаткуванню на загальних підставах, отже довічне грошове утримання позивача виплачується відповідно до вимог чинного законодавства України, а тому у суду першої інстанції не було підстав для задоволення позову.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що позивач - ОСОБА_3, перебуває на обліку в Криворізькому центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та з 19.09.2016 року отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 82% грошового забезпечення працюючого судді.

Разом з тим, позивач є особою, на яку поширюється чинність ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», як член сім'ї загиблого ветерана війни. (а.с.13)

10.04.2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою щодо нарахування та сплати утриманої з неї суми податку та військового збору та подальшої виплати щомісячного довічного грошового утримання у повному обсязі без утримання податків.

Листом №П-47 від 12.04.2017 року позивач отримала відповідь на своє звернення, згідно якого відповідач повідомив, що суми щомісячного довічного грошового утримання, призначені учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», отримуваних з Пенсійного фонду України у розмірі, що перевищує у 2016 році 10740 грн., підлягають оподаткуванню на загальних підставах.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов в повному обсязі суд першої інстанції виходив з того, що правова природа пенсії та щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є однаковою, а поняття «пенсія» чи «щомісячне довічне грошове утримання», які призначаються суддям у відставці за їх вибором, є однорідними та взаємопов'язаними і тотожними за своїм змістом та мають однакове юридичне і смислове значення, оскільки обидва ці поняття є назвами двох ідентичних і рівноцінних форм соціального забезпечення пенсіонерів, в т.ч. суддів, які, як застраховані особи і як всі інші пенсіонери, отримують це соціальне забезпечення з Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що поняття «щомісячне довічне грошове утримання» судді у відставці є тотожним поняттю «пенсія» судді у відставці, а отримуване позивачем щомісячне довічне грошове утримання, яке є особливою формою соціального забезпечення судді у відставці, оподаткуванню не підлягає, як це й визначено Законом України «Про внесення зміни до підпункту 164.2.19 Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування пенсій» від 02.06.2016 року.

З наведеними висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Згідно із пп. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 розділу IV Податкового кодексу України суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, у частині такого перевищення включаються до загального місячного оподатковуваного доходу платника податку.

У той же час, згідно абзацу другого вказаного підпункту положення цього підпункту не застосовується до пенсій, призначених учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до п. 167.4 ст. 167 розділу IV Податкового кодексу України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо перевищення суми пенсії (включаючи суму її індексації, нараховану відповідно до закону), щомісячного довічного грошового утримання, визначеної у підпункті 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 цього розділу, які отримуються платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом.

Як встановлено вище, позивач є особою, на яку поширюється чинність ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», проте вона отримує щомісячне довічне грошове утримання, а не пенсію згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і тому на позивача передбачені Податковим кодексом України пільги по утриманню податку, не поширюються.

Оскільки, податковий агент (Криворізьке центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області) зобов'язано утримувати податок на доходи фізичних осіб (18%) та військовий збір (1,5%) під час нарахування доходу у вигляді пенсій або щомісячного довічного грошового утримання (крім пільгового оподаткування пенсій), то її сума у частині перевищення 10 740 грн. (встановленого на 2016 рік) оподатковується податком на доходи фізичних осіб та військовим збором на загальних підставах.

Окрім цього, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно із абз. 3 підпункту 168.4.4 п. 168.4 ст. 168 Податкового кодексу України органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, в установленому Бюджетним кодексом України порядку розподіляють зазначені кошти згідно з нормативами, визначеними Бюджетним кодексом України, та спрямовують такі розподілені суми до відповідних бюджетів.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Згідно із п. 3 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 року № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або органах Казначейства, вказані у поданні або заяві платника. Повернення платежів фізичним особам, які не мають рахунків у банках, може здійснюватись шляхом повернення готівковими коштами за чеком органу Казначейства з відповідних рахунків, відкритих у банках на ім'я органу Казначейства, або з відповідних рахунків банку чи підприємства поштового зв'язку, вказаних у поданні або заяві платника (його довіреної особи).

З вищевказаного можна зробити висновок, що повернення помилково або надміру сплачених податків здійснюється з рахунків, на які вони зараховані. В даному випадку рахунки не належать органам Пенсійного фонду України, так як Криворізьке центрального об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, виступає лише як податковий агент, а тому позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав в частині перерахунку довічного грошового утримання та повернення сплачених податків.

Відповідно до ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - задовольнити.

Постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 23 червня 2017 року у справі №214/3034/17 (2-а/214/189/17) за позовом ОСОБА_3 до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - скасувати.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 25 вересня 2017 року, в повному обсязі постанова складена 28 вересня 2017 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України - з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді І.В.Юрко

В.А.Шальєва