Справа № 805/2247/17-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кошкош О.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року справа №805/2247/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Ястребової Л.В, суддів Гаврищук Т.Г., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21 серпня 2017 року у справі № 805/2247/17-а за позовом Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Приватного акціонерного товариства "Харцизький трубний завод" про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2017 року Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (надалі позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства "Харцизький трубний завод" (надалі ПАТ "ХТЗ") про стягнення з відповідача на користь Державного бюджету України адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2014 році у сумі 2 236 261,95 грн. (а.с. 4-6).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 серпня 2017 року позовну заяву залишено без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до адміністративного суду (а.с. 83-84).

Позивач, вважаючи, що судом першої інстанції ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду прийнято без надання належної правової оцінки обставинам, що мають істотне значення для правильного вирішення справи звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, поновити позивачу строк звернення до суду, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що строк позивачем пропущено не з вини позивача, а через те, що відповідач до вересня 2015 року знаходився на території, що тимчасово не контролюється українською владою, а в подальшому, вже після переєстрації відповідача на підконтрольну Україні територію і до травня 2016 року позивач не був повідомлений про зміну підприємством своєї юридичної адреси. Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції, що протягом 2016 року Фонд не було профінансовано у необхідному обсязі, тому, при зверненні до суду, Фонд мусив обирати першочерговим сплату судового збору у тих справах, провадження у яких було найбільш обґрунтовано, тобто, у справах, строки за якими не були порушені на дату подання адміністративних позовів, апеляційних скарг, тощо. Апелянт вважає, що у будь-якому випадку, Фондом було б або продовжено порушення вже пропущеного строку або пропущений новий строк. Вважає, що строк звернення до суду було порушено з причин, що не залежали від нього, а тому є таким, що підлягає поновленню (а.с. 89-91).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як визначено ч.ч. 1,2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Колегія суддів зазначає, що згідно із ст. 20 Закону України від 21.03.1991 року № 875-XIІ "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (далі - Закон України від 21.03.1991 року № 875-XIІ) адміністративно-господарські санкції за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів сплачуються (нараховуються, застосовуються) підприємствами самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною 1 статті 19 цього Закону.

Аналогічні положення містить також і п. 2 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 року № 70, яким передбачено, що роботодавці сплачують суму адміністративно-господарських санкцій відділенням Фонду соціального захисту інвалідів (далі - відділення Фонду) за місцем їх державної реєстрації як юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства, до 15 квітня року, що настає за роком, в якому відбулося порушення нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Таким чином, саме з 16 квітня відповідного року у Фонду виникає право на стягнення несплачених підприємством самостійно сум санкцій у судовому порядку.

Відповідно до матеріалів справи, 04 червня 2015 року відповідачем, до Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів подано звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2014 рік форми № 10-ПІ.

Згідно вказаного звіту, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу становить 2402 осіб, середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу на підприємстві, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, становить - 57 осіб, а кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" повинна складати 96 осіб, фонд оплати праці штатних працівників 137 730 грн. 80 коп., середньорічна заробітна плата штатного працівника 57 340 грн. 05 коп., сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів 2 236 261 грн. 95 коп. (а.с. 7).

У звязку з тим, що відповідачем самостійно не сплачено адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі 2 236 261 грн., позивач оскаржив такі дії відповідача у судовому порядку.

Матеріалами справи встановлено, що 17 серпня 2015 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Приватного акціонерного товариства "Харцизький трубний завод" адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2014 році у сумі 2 236 261,95 грн. та пеню у сумі 270 587,50 грн. (а.с. 76-77).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року по адміністративній справі № 805/3368/15-а, у звязку з виявленими недоліками, позовну заяву залишено без руху та запропоновано апелянту надати докази надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

У звязку з не усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року позовну заяву повернуто.

Повторно із вказаним позовом позивач звернувся лише 14 червня 2017 року.

Натомість, 25 травня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства Харцизький трубний завод адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2015 році сумі 2214213,62 грн. та пеню у сумі 54469,66 грн.

По вищезазначеній позовній заяві, у справі № 805/1445/16-а було відкрито провадження, та розглянуто справу по суті 28.07.2016 року (28.09.2016 року рішення набрала законної сили).

Апелянт обґрунтовує апеляційну скарги тим, що, по-перше, до травня 2016 року була відсутня інформація щодо зміни відповідачем юридичної адреси з м. Харцизька Донецької області (тимчасово непідконтрольна українській владі територія) на м. Маріуполь Донецької області і відповідач, про відповідні обставини позивача не повідомляв, а по-друге, Фонд протягом 2016 року Фонд не було профінансовано у необхідному обсязі, тобто, для подання адміністративного позову про стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2014 році були відсутні кошти для сплати судового збору.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що станом на 25 травня 2016 року (день звернення Фонду до Донецького окружного адміністративного суду з позовом про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2015 році) Фонду було відомо про зміну адреси ПАТ Харцизький трубний завод, тобто має можливість звернутися про стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2014 році, проте скористався нею 14.06.2017 року, а що стосується посилання апелянта на відсутність коштів для сплати судового збору протягом 2016 року, колегія суддів вказує, що такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства. Апелянтом не надано доказів про звернення до відповідних органів щодо вирішення питання про виділення додаткових асигнувань Донецькому обласному відділенню Фонду соціального захисту інвалідів для оплати судового збору, доказів відмови в виділенні грошових коштів на відповідні видатки.

Таким чином, доводи апелянта про відсутність інформації щодо зміни відповідачем юридичної адреси, а також відсутність коштів на сплату судового збору протягом 2016 року через фінансування позивача не в повному обсязі спростовується матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до адміністративного суду

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а ухвалу суду першої інстанції - Збез змін.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21 серпня 2017 року у справі № 805/2247/17-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя : Л.В. Ястребова

Судді: Т.Г. Гаврищук

ОСОБА_2