Справа № 804/8475/16
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2017 р. Справа № 804/8475/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н. В.
при секретаріРешетнік А.М.
представника позивача представника відповідача Іванової С.В. Гагарського А.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремекскаватормаш» до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що Криворізькою південною ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Ремекскаватормаш» з питань достовірності формування податкового кредиту з ПДВ під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин із контрагентами, за результатами якої складено акт №405/14.01/30735475 від 13.07.2016р., на підставі якого винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Позивач зазначає, що перевіряючими під час проведення перевірки, не надано належної оцінки наявним первинним документам. Господарські операції з контрагентами позивача: ТОВ «Юрком Голд», ТОВ «Ерідан Груп Компані», ТОВ «Конфіденс Білдінг», ТОВ «Стройпромгруп», ПАТ «ПІВНГЗК» та ДП «ОГХК» ФІЛІЯ «Вільногірський ГМК» підтверджені належними первинними документами, які підтверджують формування показників податкової звітності ТОВ «Ремекскаватормаш» та відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку підприємства. Спірне повідомлення-рішення прийнято не на підставі, та не у межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України, є необґрунтованим, прийнято без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, що має наслідком його неправомірності та є підставою для скасування.
Від відповідача надійшло заперечення, в яких зазначено, що господарські взаємовідносини ТОВ «Ремекскаватормаш» з контрагентами не направлені на реальне настання правових наслідків, надані під час перевірки первинні бухгалтерські документи не є достовірними доказами факту поставки товарів (надання послуг) позивачу, адже сам факт наявності у позивача податкової/видаткової накладної не є безумовним доказом реальності господарських операцій. Позивачем не доведено, що господарські операції між позивачем та контрагентами мали, реальний зміст, а первинні документи надані до перевірки свідчить про їх формальне складення без наявності мети повно та всебічно фіксувати здійснювану господарську операцію. Крім того, перевіркою встановлено у контрагентів позивача відсутність достатньої кількості працівників, основних засобів, транспортних засобів (власних чи орендованих), для здійснення господарської діяльності та виконання робіт за умовами договорів, укладених між підприємствами. Також відповідач зазначає про відсутність у позивача актів допуску, заявок на оформлення перепусток працівникам та автомобілям підприємств-контрагентів позивача на територію гірничо-збагачувальних комбінатів м. Кривого Рогу, що ставить під сумнів перебування працівників та виконання ними робіт на території ПРАТ «ПІВНГЗК». Відповідач, вважає дії податкового органу щодо проведення перевірки та викладені висновки в Акті перевірки №405/14.01/30735475 від 13.07.2016р. відповідають вимогам чинного законодавства, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві та доповненнях.
Представник відповідача у судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на доводи викладені у запереченнях.
Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремекскаватормаш» зареєстроване як юридична особа 26.04.2000р. за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул.Димитрова, 61 прим. 40-41, з 12.05.2013р. перебуває на обліку у Криворізькій південній МДПІ, є платником податку на додану вартість, платником податку на прибуток, що підтверджується копією статуту позивача, копією виписки з ЄДРПОУ від 26.07.2013р., копією довідки з ЄДРПОУ від 29.08.2013р., копією свідоцтва про реєстрацію платником ПДВ №200134978.
Судом встановлено, що на підставі наказу Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 30.06.2016р. № 361 та направлення на перевірку №344/14.01 від 30.06.2016р. головним державним ревізором - інспектором відділу перевірок платників основних галузей економіки управління аудиту Схіртладзе К.М. згідно з п.20.1.4 п.20.1 ст.20, абз.1,4,5 п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78, п. 81.1 ст.81, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Ремекскаватормаш», з питань достовірності формування податкового кредиту з ПДВ під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Юрком Голд» за вересень 2015р., ТОВ «Ерідан Груп Компані», ТОВ «Конфіденс Білдінг» та ТОВ «Стройпромгруп» за березень 2016р., за результатами якої складено акт №405/14.01/30735475 від 13.07.2016р.
Відповідно до висновків вказаного Акту, перевіркою встановлено порушення ТОВ «Ремекскаватормаш»:
01.01.2015р. між позивачем та ПАТ «Північний ГЗК» було укладено Договір підряду № 14 відповідно до умов якого позивач для ПАТ «Північний ГЗК» виконував роботи по поточному ремонту і технічному обслуговуванню технологічного обладнання. Відповідно до Специфікації № 4 від 07.07.2015р. до Договору № 14 від 01.01.2015р. позивач у вересні 2015р. для ПАТ «Північний ГЗК» здійснював технічне обслуговування технологічного обладнання і металоконструкцій ДФ-1.
На підтвердження виконання умов вказаного Договору були складені наступні первинні документи: 1) Довідки форми КБ-3 (Довідка вартості виконаних будівельних робіт) за вересень 2015 року № 18/2, 7, 17/2, 18, 18/1, 17/1, 17/4, 17/3, 18/3, 18/4; 2) Акти приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2015 року № 18/2, 7, 17/2, 18, 18/1, 17/1, 17/4, 17/3, 18/3, 18/4; 3) Податкові накладні № 10 від 22.09.2015р., №5 від 22.09.2015р., №3 від 22.09.2015р., №8 від 22.09.2015р., №9 від 22.09.2015р., №4 від 22.09.2015р., №7 від 22.09.2015р., №6 від 22.09.2015р., №11 від 22.09.2015р., №12 від 22.09.2015р.
Також було складено: відомості ресурсів до актів виконаних робіт; розрахунки загальновиробничих витрат; розрахунки витрат на перевезення робочих; акти на використані енергоресурси замовника; акти на передачу енергоресурсів замовника; акти на використані машини і механізми підрядника; акти на передачу машин і механізмів підрядника; акти на використані основні та допоміжні матеріали замовника; акти на передачу основних та допоміжних матеріалів замовника; акти на передачу матеріалів, конструкцій, деталей, що демонтуються, отриманих при виконанні робіт; листуванням між підприємствами.
Виконання вищезазначених робіт позивачем за договором підряду № 103 від 03.09.2015р., Специфікація №1 було доручено субпідрядній організації ТОВ «ЮРКОМ ГОЛД».
Були складені наступні первинні документи: 1) Довідки форми КБ-3 (Довідка вартості виконаних будівельних робіт) за вересень 2015 року №№ 220919, 220913, 220915, 220904, 220918, 220914, 220917, 220916, 220920, 220912; 2) Акти приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2015 року №№ 220919, 220913, 220915, 220904, 220918, 220914, 220917, 220916, 220920, 220912; 3) Податкові накладні № 164 від 22.09.2015р., №158 від 22.09.2015р., №160 від 22.09.2015р., №163 від 22.09.2015р., №159 від 22.09.2015р., №162 від 22.09.2015р., №161 від 22.09.2015р., №165 від 22.09.2015р., №157 від 22.09.2015р.
Розрахунки між підприємствами за виконання дорученої роботи по технічному обслуговуванню технологічного обладнання і металоконструкцій ДФ-1 здійснено у повному обсязі, що підтверджується платіжними документами № 422 від 10.12.2015р., №377 від 10.11.2015р., №356 від 26.10.2015р.
Також було складено такі документи: відомості ресурсів до актів виконаних робіт; розрахунки загальновиробничих витрат; розрахунки витрат на перевезення робочих; акти на використані енергоресурси замовника; акти на передачу енергоресурсів замовника; акти на використані машини і механізми підрядника; акти на передачу машин і механізмів підрядника; акти на використані основні та допоміжні матеріали замовника; акти на передачу основних та допоміжних матеріалів замовника; акти на передачу матеріалів, конструкцій, деталей, що демонтуються, отриманих при виконанні робіт.
Відповідно до Специфікації № 7 від 18.03.2016р. до Договору № 14 від 01.01.2015р. позивач у березні 2016р. для ПАТ «Північний ГЗК» здійснював технічне обслуговування і поточний ремонт технологічної лінії обпалювальної машини «ОК-306-1».
Здійснення робіт підтверджується наступними первинними та додатковими документами: 1) Довідки форми КБ-3 (Довідка вартості виконаних будівельних робіт) за березень 2016 року №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7; 2) Акти приймання виконаних підрядних робіт за березень 2016 року №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7; 3) Податкові накладні № 3 від 03.03.2016 р., №5 від 03.03.2016 р., №4 від 03.03.2016р., №6 від 03.03.2016р., №7 від 03.03.2016р., №9 від 03.03.2016р., №8 від 03.03.2016р.; відомості ресурсів до актів виконаних робіт; розрахунки загальновиробничих витрат; розрахунки витрат на перевезення робочих; акти на використані енергоресурси замовника; акти на передачу енергоресурсів замовника; акти на використані машини і механізми підрядника; акти на передачу машин і механізмів підрядника; акти на використані основні та допоміжні матеріали замовника; акти на передачу основних та допоміжних матеріалів замовника; акти на передачу матеріалів, конструкцій, деталей, що демонтуються, отриманих при виконанні робіт; листуванням між підприємствами.
Виконання робіт по технічному обслуговуванню і поточному ремонту технологічної лінії обпалювальної машини «ОК-306-1» позивачем за договором підряду №398 від 02.02.2016р., Специфікація №1 було доручено субпідрядній організації ТОВ «Стройпромгруп».
На виконання умов вказаного договору були складені наступні первинні та додаткові документи: 1) Довідки форми КБ-3 (Довідка вартості виконаних будівельних робіт) за березень 2016 року №№8, 12, 10, 15, 17, 22, 19; 2) Акти приймання виконаних підрядних робіт за березень 2016 року №№8, 12, 10, 15, 17, 22, 19; 3) Податкові накладні № 8 від 03.03.2016р., 9 від 03.03.2016р., 13 від 03.03.2016р., 12 від 03.03.2016р., 14 від 03.03.2016р., 10 від 03.03.2016р., 11 від 03.03.2016р., 15 від 03.03.2016р., 16 від 03.03.2016р., 17 від 03.03.2016р., 18 від 03.03.2016р., 21 від 03.03.2016р., 22 від 03.03.2016р., 19 від 03.03.2016р., 20 від 03.03.2016р.; відомості ресурсів до актів виконаних робіт; розрахунки загальновиробничих витрат; розрахунки витрат на перевезення робочих; акти на використані енергоресурси замовника; акти на передачу енергоресурсів замовника; акти на використані машини і механізми підрядника; акти на передачу машин і механізмів підрядника; акти на використані основні та допоміжні матеріали замовника; акти на передачу основних та допоміжних матеріалів замовника; акти на передачу матеріалів, конструкцій, деталей, що демонтуються, отриманих при виконанні робіт.
Розрахунки між підприємствами за виконання дорученої роботи по технічному обслуговуванню і поточному ремонту технологічної лінії обпалювальної машини «ОК-306-1» здійснено у повному обсязі, що підтверджується платіжними документами №71 від 16.03.2016р., №80 від 21.03.2016р., №125 від 20.04.2016р., №150 від 10.05.2016р., №175 від 02.06.2016р.
23.12.2015р. між позивачем та ДП «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» Філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» було укладено Договір №998-2, відповідно до умов якого підприємство позивача для комбінату здійснило поставку запасних частин до екскаваторів.
Згідно Специфікації №1 від 23.12.2015р. позивач на ДП «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» Філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» здійснив поставку блоку ф680 опрокідного в кількості 2 шт. на суму 23 916,00 грн. з ПДВ.
Придбання товару для поставки на ДП «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» Філія «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» здійснювалось відповідно до укладеного між позивачем та ТОВ «Ерідан Груп Компані» Договору поставки № 719 від 29.01.2016р., а саме Специфікації № 1 від 29.01.2016р. на поставку блоку ф680 опрокідного в кількості 2шт. на загальну суму 12 000,00 грн. (у т. ч. ПДВ 2 000,00 грн.).
Поставка товару підтверджується наступними первинними документами та додатковими документами: 1) Рахунок-фактура № 8 від 01.03.2016р.; 2) Видаткова накладна № 8 від 01.03.2016р.; 3) Акт прийому - передачі товару до видаткової накладної № 8 від 01.03.2016р.; 4) Товарно-транспортна накладна № 0103/6 від 01.03.2016р; 5) Податкова накладна № 8 від 01.03.2016р; 6) Договір оренди предоставления эксплуатируемых площадей № 27/07 від 01.08.2007г.; 7) Договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом № 1/04 від 01.04.2009р.
Розрахунки за поставку товару між підприємствами здійснено в повному обсязі, що підтверджується платіжним документом № 72 від 16.03.2016р.
З території ТОВ «Ерідан Груп Компані» Товар було направлено на склад позивача, м. Кривий Ріг, вул. Клайпедська, 2 Б автотранспортом КАМАЗ № НОМЕР_1, водій ОСОБА_7, що підтверджується ТТН № 0103/6 від 01.03.2016р.
Послуги з перевезення надавались автопідприємством ФОП ОСОБА_8, на підставі Договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом №1/04 від 01.04.2009р.
04.01.2016р. між позивачем та ПАТ «Північний ГЗК» було укладено Договір підряду № 21 відповідно до умов якого позивач для ПАТ «Північний ГЗК» виконував роботи по технічному обслуговуванню технологічного обладнання. Відповідно до Специфікації №2 від 17.02.2016р. до Договору №21 від 04.01.2016р. позивач у березні 2016р. для ПАТ «Північний ГЗК» здійснював технічне обслуговування технологічного обладнання ДФ-1.
Здійснення робіт підтверджується наступними первинними та додатковими документами: 1) Довідки форми КБ-3 (Довідка вартості виконаних будівельних робіт) за березень 2016 року №№ 30, 30/1, 30/2, 31; 2) Акти приймання виконаних підрядних робіт за березень 2016 року № 30, №30/1, №30/2, №31; 3) Податкові накладні №34 від 22.03.2016р., №35 від 22.03.2016р., №36 від 22.03.2016р., №37 від 22.03.2016р. Ввідомості ресурсів до актів виконаних робіт; розрахунки загальновиробничих витрат; розрахунки витрат на перевезення робочих; акти на використані енергоресурси замовника; акти на передачу енергоресурсів замовника; акти на використані машини і механізми підрядника; акти на передачу машин і механізмів підрядника; акти на використані основні та допоміжні матеріали замовника; акти на передачу основних та допоміжних матеріалів замовника; акти на передачу матеріалів, конструкцій, деталей, що демонтуються, отриманих при виконанні робіт; листуванням між підприємствами.
Виконання вищезазначених робіт позивачем за договором підряду №417 від 01.03.2016р., Специфікація №1 від 01.03.2016р. було доручено субпідрядній організації ТОВ «Конфіденс Білдінг».
На виконання умов вказаного договору було складено наступні документи: 1) Довідки форми КБ-3 (Довідка вартості виконаних будівельних робіт) за березень 2016 року №№ 36, 37, 39, 40; 2) Акти приймання виконаних підрядних робіт за березень 2016 року № 36, 37, 39, 40; 3) Податкові накладні № 36 від 22.03.2016р., №38 від 22.03.2016р., №37 від 22.03.2016р., №39 від 22.03.2016р., №40 від 22.03.2016р. Відомості ресурсів до актів виконаних робіт; розрахунки загальновиробничих витрат; розрахунки витрат на перевезення робочих; акти на використані енергоресурси замовника; акти на передачу енергоресурсів замовника; акти на використані машини і механізми підрядника; акти на передачу машин і механізмів підрядника; акти на використані основні та допоміжні матеріали замовника; акти на передачу основних та допоміжних матеріалів замовника; акти на передачу матеріалів, конструкцій, деталей, що демонтуються, отриманих при виконанні робіт.
Розрахунки між підприємствами за виконання дорученої роботи по технічному обслуговуванню технологічного обладнання ДФ-1 здійснено у повному обсязі, що підтверджується платіжними документами № 323 від 14.09.2016р., №322 від 13.09.2016р., №329 від 15.09.2016р., №321 від 12.09.2016р., №313 від 08.09.2016р., №311 від 07.09.2016р., №189 від 13.06.2016р., №91 від 28.03.2016р.
На виконання умов вказаного договору були складені наступні документи: 1) Довідки форми КБ-3 (Довідка вартості виконаних будівельних робіт) за вересень 2015 року №№ 11, 12, 13; 2) Акти приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2015 року №№ 11, 12, 13; 3) Податкові накладні № 23 від 23.09.2015р., №24 від 23.09.2015р., №25 від 23.09.2015р. Відомості ресурсів до актів виконаних робіт; розрахунки загальновиробничих витрат; розрахунки витрат на перевезення робочих; акти на використані енергоресурси замовника; акти на передачу енергоресурсів замовника; акти на використані машини і механізми підрядника; акти на передачу машин і механізмів підрядника; акти на використані основні та допоміжні матеріали замовника; акти на передачу основних та допоміжних матеріалів замовника; акти на передачу матеріалів, конструкцій, деталей, що демонтуються, отриманих при виконанні робіт; листуванням між підприємствами.
Виконання вищезазначених робіт позивачем за договором підряду № 102 від 02.09.2015р., Специфікація № 1 від 23.09.2015р. було доручено субпідрядній організації ТОВ «Юрком Голд».
На виконання умов вказаного договору було складено наступні документи: 1) Довідки форми КБ-3 (Довідка вартості виконаних будівельних робіт) за вересень 2015 року №№ 230916, 230914, 230915; 2) Акти приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2015 року № 230916, 230914, 230915; 3) Податкові накладні № 167 від 23.09.2015р., №171 від 23.09.2015р., №170 від 23.09.2015р., №169 від 23.09.2015р., №173 від 23.09.2015р., №172 від 23.09.2015р. Відомості ресурсів до актів виконаних робіт; розрахунки загальновиробничих витрат; розрахунки витрат на перевезення робочих; акти на використані енергоресурси замовника; акти на передачу енергоресурсів замовника; акти на використані машини і механізми підрядника; акти на передачу машин і механізмів підрядника; акти на використані основні та допоміжні матеріали замовника; акти на передачу основних та допоміжних матеріалів замовника; акти на передачу матеріалів, конструкцій, деталей, що демонтуються, отриманих при виконанні робіт.
Розрахунки між підприємствами здійснено у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №436 від 14.12.2015р., №416 від 08.12.2015р., №409 від 02.12.2015р., №418 від 09.12.2015р.
Відповідно до Специфікації №10 від 03.03.2016р. до Договору №1533 від 17.11.2014р. позивач у березні 2016р. для ПАТ «Північний ГЗК» здійснював капітальний ремонт випалювальної машини «ОК-306-1» ЦПО-1, суміжного технологічного обладнання ділянки №2 (інв. №№ 036102, 036175, 036164, 033226, 055601, 055602, 036153, 036157, 036158, 036159, 036150, 036160, 036161, 036162, 056120, 057484, 036029, 035464, 000522, 053030).
Здійснення робіт підтверджується наступними документами: 1) Довідки форми КБ-3 (Довідка вартості виконаних будівельних робіт) за березень 2016 року №№ 11, 25, 17, 18, 10, 13, 15, 14, 12, 8, 9, 26, 16; 2) Акти приймання виконаних підрядних робіт за березень 2016 року №№ 11, 25, 17, 18, 10, 13, 15, 14, 12, 8, 9, 26, 16; 3) Податкові накладні № 18 від 22.03.2016р., №32 від 22.03.2016р., №24 від 22.03.2016р., №25 від 22.03.2016р., №15 від 22.03.2016р., №20 від 22.03.2016р., №22 від 22.03.2016р., №21 від 22.03.2016р., №16 від 22.03.2016р., №16 від 22.03.2016р., №17 від 22.03.2016р., №33 від 22.03.2016р., №23 від 22.03.2016р. Відомості ресурсів до актів виконаних робіт; розрахунки загальновиробничих витрат; розрахунки витрат на перевезення робочих; акти на використані енергоресурси замовника; акти на передачу енергоресурсів замовника; акти на використані машини і механізми підрядника; акти на передачу машин і механізмів підрядника; акти на використані основні та допоміжні матеріали замовника; акти на передачу основних та допоміжних матеріалів замовника; акти на передачу матеріалів, конструкцій, деталей, що демонтуються, отриманих при виконанні робіт.
Виконання вищезазначених робіт позивачем за договором підряду №428 від 01.03.2016р., Специфікація №1 від 01.03.2016р. частково було доручено субпідрядній організації ТОВ «Конфіденс Білдінг» (іншу частину робіт виконувало підприємство ТОВ «Пром Бізнес Інвест»).
На виконання умов вказаного договору були складені наступні документи: 1) Довідки форми КБ-3 (Довідка вартості виконаних будівельних робіт) за березень 2016 року №№ 47, 31, 54, 55, 41, 50, 33, 51, 48, 42, 44, 32, 52; 2) Акти приймання виконаних підрядних робіт за березень 2016 року №№ 47,31, 54, 55, 41, 50, 33, 51, 48, 42, 44, 52; 3) Податкові накладні № 47 від 22.03.2016р., №31 від 22.03.2016р., №53 від 22.03.2016р., №54 від 22.03.2016р., №55 від 22.03.2016р., №46 від 22.03.2016р., №41 від 22.03.2016р., №49 від 22.03.2016р., №50 від 22.03.2016р., №33 від 22.03.2016р., №57 від 22.03.2016р., №51 від 22.03.2016р., №56 від 22.03.2016р., №48 від 22.03.2016р., №42 від 22.03.2016р., №43 від 22.03.2016р., №44 від 22.03.2016р., №45 від 22.03.2016р., №52 від 22.03.2016р. Відомості ресурсів до актів виконаних робіт; розрахунки загальновиробничих витрат; розрахунки витрат на перевезення робочих; акти на використані енергоресурси замовника; акти на передачу енергоресурсів замовника; акти на використані машини і механізми підрядника; акти на передачу машин і механізмів підрядника; акти на використані основні та допоміжні матеріали замовника; акти на передачу основних та допоміжних матеріалів замовника; акти на передачу матеріалів, конструкцій, деталей, що демонтуються, отриманих при виконанні робіт.
Розрахунки між підприємствами здійснено у повному обсязі, що підтверджується платіжними документами № 92 від 28.03.2016р., №226 від 12.07.2016р., №244 від 25.07.2016р., №235 від 20.07.2016р., №236 від 21.07.2016р., №233 від 19.07.2016р., №230 від 14.07.2016р., №229 від 13.07.2016р., №298 від 30.08.2016р., №288 від 22.08.2016р., №281 від 16.08.2016р., №279 від 15.08.2016р., №274 від 10.08.2016р., №262 від 08.08.2016р., №253 від 02.08.2016р., №472 від 19.12.2016р., №466 від 06.12.2016р.
Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.
П.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, встановлено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь - яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення за агентськими договорами.
Згідно п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Пунктом 44.1 ст.44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.
У відповідності до ст. 134 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Статтею 185 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Згідно до п.192.1 ст. 192 ПК України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Пунктом 198.1. ст.198 ПК України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Згідно із п.198.2. ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
-дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
-дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:
- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду..
Згідно з п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до ст.42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Згідно п.1 ст.142 Господарського кодексу України, прибуток (доход) суб'єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб'єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних відрахувань.
Згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Пунктом 2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996) передбачено, що фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до п.1 ст.9 Закону № 996, факти здійснення господарських операцій фіксують первинні документи, які повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п.2 ст.9 даного Закону, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: "назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції".
Додаткові вимоги до первинних документів встановлені п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. № 168/704), відповідно до якого первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа, дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції, посада і прізвища осіб відповідальних за здійснення господарської операції і правильність оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно абз.1 п.п.2.1 глави 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Відповідно до п.п.2.2, п.п.2.4, п.п.2.7 п.2 вказаного Положення, первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).
Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерством транспорту України від 14.10.1997 року № 363, передбачено, що договір перевезення вантажів - двостороння угода між перевізником, вантажовідправником чи вантажоодержувачем, що є юридичним документом, яким регламентується обсяг, термін та умови перевезення вантажів, права, обов'язку та відповідальність сторін щодо їх додержання. Даними Правилами передбачено, що товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.
Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.
Відповідно до підпунктів 11.1, 11.3-11.6 пункту 11 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні.
Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля.
Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом).
Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.
Таким чином, товарно-транспортна накладна належить до первинної бухгалтерської документації, наявність якої для всіх суб'єктів господарської діяльності незалежно від форм власності є обов'язковою.
Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.ст.11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Приймаючи рішення по суті спору суд виходив з наступного.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що в перевіряємий період позивач мав господарські відносини з ТОВ «Юрком Голд», ТОВ «Ерідан Груп Компані», ТОВ «Конфіденс Білдінг», ТОВ «Стройпромгруп», ПАТ «ПІВНГЗК» та ДП «ОГХК» ФІЛІЯ «Вільногірський ГМК».
Щодо фінансово-господарських операцій із ТОВ «Юрком Голд» та посилання відповідача на відсутність у ТОВ «Юрком Голд» достатньої кількості працівників; основних засобів; транспортних засобів (власних чи орендованих) для здійснення господарської діяльності та виконання робіт за умовами договорів, укладених між підприємствами, суд зазначає наступне.
Згідно п.4.1 Договорів підряду №103 від 03.09.2015р. Специфікація № 1, №102 від 02.09.2015р. Специфікація № 1 роботи виконуються із матеріалів Замовника і силами Підрядника, якщо інше не передбачено умовами Договору.
Роботи за Договорами підряду № 103 від 03.09.2015р. Специфікація № 1, № 102 від 02.09.2015р. Специфікація № 1 були виконані ТОВ «Юрком Голд» в повному обсязі і прийняті та оплачені позивачем та кінцевим споживачем послуг - ПАТ «Північний ГЗК» (Договір підряду № 14 від 01.01.15р. Специфікація № 4 від 07.07.2015р. та Договір підряду № 1533 від 17.11.2014р. Специфікація № 8 від 25.05.2015р., відповідно) про що свідчать акти приймання виконаних підрядних робіт складені між позивачем та ТОВ «Юрком Голд», акти приймання виконаних підрядних робіт складені між позивачем та ПАТ «Північний ГЗК» і підписані представниками комбінату: директором фінансовим, головою тендерного комітету, начальником відділу економічної безпеки, головним механіком, начальниками дільниць, інженером по ремонту, провідними економістами, тендерним відділом розцінки відповідно до кошторису.
Акти приймання виконаних підрядних робіт, відомості ресурсів по акту виконаних підрядних робіт, розрахунки загальновиробничих витрат, розрахунки затрат на перевозку робітників містять показники трудовитрат і вказують на те, що роботи були виконані не однією особою.
Цифри трудовитрат, що вказані у вищезазначених актах включають в себе не лише кількість працівників, що мають бути залучені до виконання робіт Підрядником, але й кількість працівників із сторони Замовника, що мають управляти кранами, транспортом, механізмами, що за умовами договору надає Замовник.
Крім того, дані показники трудовитрат у кошторисній документації зазначені відповідно до показників Державних будівельних норм розроблених Міністерством соціальної політики, що застосовуються до даного виду робіт, а реальну кількість осіб що залучаються до виконання робіт визначають Сторони.
Таким чином, роботи були виконані саме працівниками ТОВ «Юрком Голд», а відсутність даних щодо цих працівників у звіті форми 1- ДФ ТОВ «Юрком Голд» свідчить лише про недотримання ним приписів податкового та трудового законодавства, але ніяк не про нереальність здійснених операцій.
Також, за умовами укладених Договорів між позивачем та ТОВ «Юрком Голд» для виконання даних видів робіт, ТОВ «Юрком Голд» було зобов'язане використовувати:
- по Договору підряду №103 від 03.09.2015р., Специфікація №1 - інструменти, оснащення приладдя;
- по Договору підряду №102 від 02.09.2015р., Специфікація №1 - пропан-бутан, кисень, гас, що у розумінні Наказу Міністерства Фінансів України від 07.02.13р. № 73 «Про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» є малоцінними необоротними матеріальними активами та сировиною і матеріалами відповідно.
Основні засоби для виконання робіт ТОВ «Юрком Голд», за умовами Договорів мав надати позивач, а саме вантажопідйомні механізми та автотранспорт (позивачеві в свою чергу, вищезазначені основні засоби були надані ПАТ «Північний ГЗК» за умовами Договору підряду № 14 від 01.01.15р. Специфікація № 4 від 07.07.2015р. та Договору підряду № 1533 від 17.11.2014р. Специфікація № 8 від 25.05.2015р., відповідно).
Крім того, за умовами Договорів транспорт для робіт, що виконував ТОВ «Юрком Голд», був зобов'язаний надати позивач (позивачеві в свою чергу, транспорт був наданий ПАТ «Північний ГЗК» за умовами Договору підряду № 14 від 01.01.15р. Специфікація № 4 від 07.07.2015р. та Договору підряду № 1533 від 17.11.2014р. Специфікація № 8 від 25.05.2015р., відповідно).
Щодо фінансово-господарських операцій із ТОВ «Конфіденс Білдінг» та посилання відповідача на відсутність у вказаного підприємства достатньої кількості працівників; основних засобів; транспортних засобів (власних чи орендованих) для здійснення господарської діяльності та виконання робіт за умовами договорів, укладених між підприємствами, суд зазначає наступне.
Згідно п.4.1 Договорів підряду №417 від 01.03.2016р. Специфікація №1, №428 від 01.03.2016р. Специфікація №1 роботи виконуються із матеріалів Замовника і силами Підрядника, якщо інше не передбачено умовами Договору.
Роботи за Договорами підряду № 417 від 01.03.2016р. Специфікація № №1, № 428 від 01.03.2016р. Специфікація № 1 були виконані ТОВ «Конфіденс Білдінг» в повному обсязі і прийняті та оплачені позивачем та кінцевим споживачем послуг - ПАТ «Північний ГЗК» (Договір підряду № 21 від 04.01.2016р. Специфікація № 2 від 17.02.2016р. та Договір № 1533 від 17.11.2014р. Специфікація № 8 від 25.05.2015р., відповідно) про що свідчать акти приймання виконаних підрядних робіт складені між позивачем та ТОВ «Конфіденс Білдінг», акти приймання виконаних підрядних робіт складені між позивачем та ПАТ «Північний ГЗК» і підписані представниками комбінату: директором фінансовим, головою тендерного комітету, начальником відділу економічної безпеки, головним механіком, начальниками дільниць, інженером по ремонту, провідними економістами, тендерним відділом розцінки відповідно до кошторису.
Акти приймання виконаних підрядних робіт, відомості ресурсів по акту виконаних підрядних робіт, розрахунки загальновиробничих витрат, розрахунки затрат на перевозку робітників містять показники трудовитрат і вказують на те, що роботи були виконані не однією особою.
При цьому, цифри трудовитрат, що вказані у вищезазначених актах включають в себе не лише кількість працівників, що мають бути залучені до виконання робіт Підрядником, але й кількість працівників із сторони Замовника, що мають управляти кранами, транспортом, механізмами, що за умовами договору надає Замовник.
Крім того, дані показники трудовитрат у кошторисній документації зазначені відповідно до показників Державних будівельних норм розроблених Міністерством соціальної політики, що застосовуються до даного виду робіт, а реальну кількість осіб що залучаються до виконання робіт визначають Сторони.
Таким чином, роботи були виконані саме працівниками ТОВ «Конфіденс Білдінг», а відсутність даних щодо цих працівників у звіті форми 1-ДФ ТОВ «Конфіденс Білдінг» свідчить лише про недотримання ним приписів податкового та трудового законодавства, але ніяк не про нереальність здійснених операцій.
Також, за умовами укладених Договорів між позивачем та ТОВ «Конфіденс Білдінг» для виконання даних видів робіт, ТОВ «Конфіденс Білдінг» було зобов'язане використовувати:
- по Договору підряду № 417 від 01.03.2016р., Специфікація №1 - кисень, гас, пропан (для газорізальних робіт) інструменти, оснащення приладдя.
- по Договору підряду № 428 від 01.03.2016р. Специфікація № 1 - пропан-бутан, кисень, гас, що у розумінні Наказу Міністерства Фінансів України від 07.02.13р. № 73 «Про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» є малоцінними необоротними матеріальними активами та сировиною і матеріалами відповідно.
Основні засоби для виконання робіт ТОВ «Конфіденс Білдінг», за умовами Договорів мав надати позивач, а саме вантажопідйомні механізми та автотранспорт (позивачеві в свою чергу, вищезазначені основні засоби були надані ПАТ «Північний ГЗК» за умовами Договору підряду № 21 від 04.01.2016р. Специфікація № 2 від 17.02.2016р. та Договору № 1533 від 17.11.2014р. Специфікація № 8 від 25.05.2015р., відповідно).
Крім того, за умовами вказаних Договорів транспорт для робіт, що виконував ТОВ «Конфіденс Білдінг», був зобов'язаний надати позивач (позивачеві в свою чергу, транспорт був наданий ПАТ «Північний ГЗК» за умовами Договору підряду № 21 від 04.01.2016р. Специфікація № 2 від 17.02.2016р. та Договору № 1533 від 17.11.2014р. Специфікація № 8 від 25.05.2015р., відповідно).
Щодо фінансово-господарських операцій із ТОВ «Стройпромгруп» та посилання відповідача на відсутність у вказаного підприємства достатньої кількості працівників; основних засобів; транспортних засобів (власних чи орендованих) для здійснення господарської діяльності та виконання робіт за умовами договорів, укладених між підприємствами, суд зазначає наступне.
Згідно п.4.1 Договору підряду №398 від 02.02.2016р. Специфікація № 1, роботи виконуються із матеріалів Замовника і силами Підрядника, якщо інше не передбачено умовами Договору.
Роботи за Договором підряду №398 від 02.02.2016р., Специфікація № 1 були виконані ТОВ «Стройпромгруп» в повному обсязі і прийняті та оплачені позивачем та кінцевим споживачем послуг - ПАТ «Північний ГЗК» (Договір підряду № 14 від 01.01.2015р. Специфікація № 7 від 18.03.2015р.) про що свідчать акти приймання виконаних підрядних робіт складені між позивачем та ТОВ «Стройпромгруп», акти приймання виконаних підрядних робіт складені між позивачем та ПАТ «Північний ГЗК» і підписані представниками комбінату: директором фінансовим, головою тендерного комітету, начальником відділу економічної безпеки, головним механіком, начальниками дільниць, інженером по ремонту, провідними економістами, тендерним відділом розцінки відповідно до кошторису.
Акти приймання виконаних підрядних робіт, відомості ресурсів по акту виконаних підрядних робіт, розрахунки загальновиробничих витрат, розрахунки затрат на перевозку робітників містять показники трудовитрат і вказують на те, що роботи були виконані не однією особою.
Крім того, цифри трудозатрат, що вказані у вищезазначених актах включають в себе не лише кількість працівників, що мають бути залучені до виконання робіт Підрядником, але й кількість працівників із сторони Замовника, що мають управляти кранами, транспортом, механізмами, що за умовами договору надає Замовник.
Тим більше, дані показники трудозатрат у кошторисній документації зазначені відповідно до показників Державних будівельних норм розроблених Міністерством соціальної політики, що застосовуються до даного виду робіт, а реальну кількість осіб що залучаються до виконання робіт визначають Сторони.
Таким чином, роботи були виконані саме працівниками ТОВ «Стройпромгруп», а відсутність даних щодо цих працівників у звіті форми 1-ДФ ТОВ «Стройпромгруп» свідчить лише про недотримання ним приписів податкового та трудового законодавства, але ніяк не про нереальність здійснених операцій.
Крім того, за умовами укладеного Договору між позивачем та ТОВ «Стройпромгруп» для виконання даних видів робіт, ТОВ «Стройпромгруп» було зобов'язане використовувати:
- по Договору підряду № 398 від 02.02.2016р., Специфікація № 1 - інструменти, оснащення, приладдя, що у розумінні Наказу Міністерства Фінансів України від 07.02.13р. № 73 «Про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» є малоцінними необоротними матеріальними активами та сировиною і матеріалами відповідно.
Основні засоби для виконання робіт ТОВ «Стройпромгруп», за умовами Договорів мав надати позивач, а саме вантажопідйомні механізми та автотранспорт (позивачеві в свою чергу, вищезазначені основні засоби були надані ПАТ «Північний ГЗК» за умовами Договору підряду № 14 від 01.01.2015р. Специфікація № 7 від 18.03.2015р.).
Також, за умовами вказаного Договору транспорт для робіт, що виконував ТОВ «Стройпромгруп», був зобов'язаний надати позивач (позивачеві в свою чергу, транспорт був наданий ПАТ «Північний ГЗК» за умовами Договору підряду №14 від 01.01.2015р. Специфікація № 7 від 18.03.2015р.).
Щодо фінансово-господарських операцій із ТОВ «Ерідан Груп Компані» та посилання відповідача про неможливість ТОВ «Ерідан Груп Компані» реалізувати позивачеві блок ф680 опрокідний, так як даний товар підприємством не придбавався у жодного зі своїх постачальників та не міг бути вироблений власними силами, суд зазначає наступне.
В Акті перевірки позивача (т.1 а.с.71) зазначено: «….Крім того, згідно даних ЄРПН, встановлено, що у перевіряємому періоді ТОВ «Ерідан Груп Компані» здійснював придбання харчових товарів від ТОВ «ПЛУТОС-КО», м'ясні вироби від ТОВ «МЕДІУМ ЛАЙН», комп'ютерну техніку від ТОВ «ЕФ ЕЙЧ ГРУП» курячу продукцію від ТОВ «ФУТА» та пшеницю від ТОВ «ЦЕНТРРЕЗЕРВУАРСЕРВІС».
Слід зазначити, що згідно даних ЄРПН в перевіряємому періоді ТОВ «Ерідан Груп Компані» реалізувалися послуги з виготовлення металів із арматури, з виготовлення каркасів, діагностика та налагодження генератора, металопродукція, лако - фарбові вироби, товари для дому, ремкомплект до тихохідного вузла з підшипниками до редуктора, порошок, індикатор вологи, рекламні послуги, послуги у сфері інформації: супроводження тендерів та конкурсних торгів, збірка стійки барної, виготовлення рекламної вивіски, підготовка вагонів під навантаження, хімічної речовини барабан, калій йодистий, транспортно-експедиційні послуги, блок ф680 опрокідний, цибуля, тощо, які підприємством не придбавалися у жодного зі своїх постачальників та не могли бути вироблені власними силами».
З вищенаведеного вбачається, що у акті перевірки позивача контролюючий орган здійснює аналіз господарської діяльності ТОВ «Ерідан Груп Компані» лише за превіряємий період, при цьому ТОВ «Ерідан Груп Компані» відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.03.2017р., копія якого наявна в матеріалах справи, було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичних осіб 03.12.2015р. Таким чином, ТОВ «Ерідан Груп Компані» здійснювало господарську діяльність на протязі 2,5 місяців з дня реєстрації до дати здійснення господарської операції з позивачем, у зв'язку з чим, товар ТОВ «Ерідан Груп Компані» міг бути придбаний у своїх постачальників в той період, що контролюючим органом не перевірявся.
Таким чином, висновки контролюючого органу щодо неможливості здійснення поставки товару від ТОВ «Ерідан Груп Компані» позивачеві за Договором поставки № 719 від 29.01.2016р. є безпідставними та такими, що документально не підтверджені.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що фактичне виконання господарських відносин із вказаними контрагентами оформлено первинними документам які наявні в матеріалах справи. Первинні документи - податкові накладні, видаткові накладні, платіжні доручення якими оформлені господарські операції складені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», тобто відповідають вимогам чинного законодавства щодо надання документу юридичної сили і доказовості.
Суд звертає увагу, що позивачем під час перевірки було надано відповідачу належним чином оформлені первинні документи, змістом яких зафіксовано факт, суть та обсяг здійснених господарських операцій, а саме: договори, видаткові накладні, податкові накладні, акти виконаних робіт, журнали-ордери по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», акти на передачу енергоресурсів замовника, відомості ресурсів по актах виконаних робіт, акти на передачу основних та додаткових матеріалів підрядника підрядної організації, розрахунки загальновиробничих витрат, розрахунки витрат на перевезення робочих, акти на передачу машин та механізмів підрядника, акти на передачу основних та додаткових матеріалів замовника, акти на витрачені машини та механізми підрядника, акти на витрачені при ремонті матеріали і повернення остатків підрядній організації, акт на витрачені основні та додаткові матеріали замовника.
Також, представнику контролюючого органу були надані платіжні документи, що підтверджують надходження та списання грошових коштів з розрахункових рахунків позивача по фінансово-господарських операціях з ТОВ «Юрком Голд», ТОВ «Ерідан Груп Компані», ТОВ «Конфіденс Білдінг», ТОВ «Стройпромгруп» та ПАТ «ПІВНГЗК» і ДП «ОГХК» Філія «Вільногірський ГМК», що підтверджує рух активів та зобов'язань на підприємстві. Більш того, представником відповідача, у Акті перевірки зазначено, що розрахунки між підприємствами здійснені у повному обсязі, заборгованість за договорами відсутня.
Зазначені документи складені за результатами проведених операцій та з дотриманням вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", статті 44, статті 201 Податкового кодексу України, пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704) і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.
Відповідно до Листа Вищого адміністративного суду України «Про скасування податкових повідомлень-рішень» №1713/12/13-13 від 11.12.2013, можливе недотримання вимог інших галузей законодавства при укладенні правочинів, якими опосередковані спірні господарські операції, не свідчить про спрямованість відповідних правочинів на ухилення від оподаткування.
В ухвалі Вищого адміністративного суду віл 16.09.2015 року по справі №810/3043/13-а, зазначено, що норми ПК не ставлять у залежність право платника податку на податковий кредит від фактичної сплати сум податків до бюджету постачальниками товарів (послуг) по всьому ланцюгу поставки, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв'язку з придбанням товарів (послуг), призначених для використання у його господарській діяльності, сплатив ПДВ в ціні придбаних товарів (послуг), а реальність операцій з придбання ним товарів (послуг) у судовому процесі не спростована. Порушення платником податку - постачальником податкового законодавства може бути підставою для позбавлення іншого платника податку - покупця права на отримання податкової вигоди у вигляді збільшення суми податкового кредиту лише за встановленого факту їхніх сумісних дій щодо незаконної мінімізації податкових зобов'язань.
Для даних податкового обліку преюдиційне значення має не те, про що сторони домовилися, а те, що вони вчинили, тобто не зміст зобов'язання, а його фактичне виконання.
Саме з факту виконання (не виконання) правочину повинна визначатися база оподаткування господарських операцій суб'єкта господарювання.
Однією із судових доктрин, виділених на сьогоднішній день національним законодавством та судовою практикою Верховного Суду України є доктрина реальності господарської операції.
Слід зазначити, що до загальновизнаних у світі дієвих механізмів, завдяки яким здійснюється аналіз господарських угод, виявлення та класифікація протиправних схем та методик незаконного ухилення від сплати податків відносяться спеціальні судові доктрини.
Щодо правочинів між позивачем та його контрагентами, доречним є застосування доктрини «Ділова мета» (business purpose) та «Реальність господарської операції».
Суть доктрини полягає в тому, що діяльність платника податків не ставиться під сумнів, якщо у неї є розумна ділова мета, крім мінімізації оподаткування. В іншому випадку, податкові наслідки переосмислюються у відповідності з економічною сутністю операцій та такий правочин визнається недійсним. При цьому обов'язок доказування розумного змісту покладається на учасників правочину (Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Halifax…).
Крім того, щодо посилання відповідача на відсутність у контрагентів основних фондів, виробничих потужностей, трудових ресурсів, транспортних засобів, що виключає, можливість виконання ними своїх договірних зобов'язань, суд зазначає наступне.
Неприпустимість притягнення до відповідальності одного суб'єкта господарювання, у випадку неправомірних дій іншого зазначено в практиці Європейського Суду з прав людини. Так, в пункті 71 рішення у справі "Булвес" АД проти Болгарії" Європейський Суд з прав людини дійшов такого висновку: "…Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності".
Вищенаведений висновок Європейський Суд з прав людини повторно підтвердив у рішенні по справі "Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії", пунктом 23 якого зазначено, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов'язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, як зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.
Отже, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.
Рішення Європейського Суду з прав людини згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" мають в Україні значення джерела права. Більше того, частина 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України вимагає врахування практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні справ.

Положеннями ч. 2 ст. 61 Конституції України визначено індивідуальний характер юридичної відповідальності особи.

При дослідженні факту здійснення господарських операцій, що були підставою для формування податкового кредиту платника податків, оцінювати слід відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовано дані податкового обліку. Відносини між учасниками попередніх ланок постачання товарів не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між конкретними контрагентами.

Обов'язок ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому, такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Платник податку на додану вартість (покупець товару/послуг) на час здійснення господарської операції з придбання товару/послуг не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками товару у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит чи бюджетне відшкодування за можливу неправомірну діяльність будь-якого з контрагентів.

За умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об'єктивної зміни складу активів платника податків-покупця, будь-які порушення постачальниками товару/послуг правил ведення господарської діяльності чи податкового обліку не можуть бути підставою для позбавлення покупця права на податковий кредит.

Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту або відшкодування податку на додану вартість/податку на прибуток у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документально підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Слід зауважити, що законодавство України, не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальності та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Таким чином, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

При цьому необхідною умовою для віднесення сплачених (нарахованих) у ціні товарів сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт реальності придбання товарів, вартість яких відноситься до податкового кредиту з податку на додану вартість. Для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість витрати платника щодо сплати (нарахування) відповідної суми податку у складі ціни товару мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції та є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Крім того, чинне законодавство не зобов'язує платника податків перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства та його безпосередню наявність за місцезнаходженням перед тим, як відносити відповідні суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Суд звертає увагу, що у ТОВ «Ремекскаватормаш» на час проведення перевірки були всі первинні документи, які підписані усіма сторонами та уповноваженими особами, що не заперечується податковим органом, всі контрагенти на час здійснення операцій перебували на обліку в податкових органах та не перебували в стані припинення, мають усі необхідні реквізити відповідно до ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність підприємств», не мають ознак фіктивносності, відсутні судові справи, кримінальні провадження, відсутні посилання податкового органу на будь-які акти перевірки якими було встановлено нереальність здійснення господарських операцій між позивачем то його контрагентом, що підтверджується роздруківками відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.03.2017р., копії яких наявні в матеріалах справи.

Водночас, факт підтвердження належними первинними бухгалтерськими документами фактичного виконання договорів, укладених між позивачем та його контрагентами, вказує на фактичне підтвердження наявності у позивача підстав для віднесення суми сплаченого останнім ПДВ до податкового кредиту.

При цьому, судом не можуть бути прийняті до уваги доводи відповідача про те, що позивачем було отримано кошти від його контрагентів, які є безповоротною фінансовою допомогою, оскільки вказані доводи жодними доказами представником відповідача у ході судового розгляду справи не підтверджені, навпаки, спростовуються наданими, як до перевірки, так і до суду первинними бухгалтерськими документами, які підтверджують наявність взаємовідносин позивача із його контрагентами по придбанню, купівлі-продажу продукції, виконання робіт (надання послуг), які були оплачені, як позивачем, так і контрагентами позивача, позивачем у складі вартості товару були сплачені і суми ПДВ, що спростовує вказані доводи посадових осіб контролюючого органу про отримання позивачем безповоротної фінансової допомоги.

Також є безпідставними посилання відповідача на не надання позивачем до перевірки актів допуску, заявок на оформлення перепусток працівникам та автомобілям підприємств-контрагентів позивача на територію ПАТ «ПІВНГЗК» з огляду на те, що вказані документи не належать до бухгалтерського та податкового обліку позивача і можуть бути предметом дослідження лише щодо відповідного ведення бухгалтерського обліку вказаними гірничо-збагачувальними комбінатами, а тому їх витребування посадовими особами відповідача у позивача суперечить вимогам п.44.1 ст.44 ПК України, так як вказані документи не належать до бухгалтерського обліку позивача.

Судом враховується і те, що виконання робіт на території ГЗК здійснювалося субпідрядними організаціями/ на підставі укладених договорів із позивачем як з підрядником робіт та з урахуванням погодження із замовником робіт щодо допуску субпідрядних організацій для виконання робіт на територіях ГЗК, а тому відповідні документи можуть бути предметом дослідження при перевірці вищевказаних субпідрядних організацій.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.".

Таким чином, доводи на які посилається податковий орган в акті перевірки позивача №405/14.01/30735475 від 13.07.2016р. щодо нереальності господарських взаємовідносин позивача із вказаними контрагентами не відповідають обставинам справи, та спростовуються доказами наявними в справі та дослідженими у судовому засіданні.

Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Однак у даній справі, податковим органом не доведено існування таких обставин.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що позивач виконав свої зобов'язання перед його контрагентами, що підтверджено зазначеними вище документами та правомірно сформував показники податкової звітності відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірність своїх дій не доведена, а позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремекскаватормаш» до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.158-165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремекскаватормаш» до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення винесене Криворізькою південною об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 02.08.2016р.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Н.В. Турлакова