Справа № 285/2606/16-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Заполовська Т.Г.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"26" вересня 2017 р. Справа № 285/2606/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Єфремової О.С.,

позивача та представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від "02" серпня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти №3 батальйону УПП в м.Житомирі УПП ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ,

ВСТАНОВИВ:

16.09.2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до Інспектора роти №3 батальйону УПП в м.Житомирі УПП ОСОБА_4, у якому просив скасувати постанову від 02.09.2016 року серії АР № 319302 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він не вчиняв інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Постанова винесена з грубим порушенням матеріального та процесуального права. Також постанова винесена без попереднього складання протоколу про адміністративне правопорушення безпосередньо на автомобільній дорозі, без роз'яснення прав та надання правової допомоги. Крім того, залишились не розглянутими його клопотання про надання терміну для отримання правової допомоги, про врахування його пояснень та заперечень відносно вчинення ним адміністративного правопорушення.

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 28.07.2017 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до інспектора роти № 3 батальйону УППв м. Житомирі ДПП ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача вважає судове рішення законним та просить відхилити апеляційну скаргу позивача.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не належить до задоволення.

Суд встановив, що постановою, винесеною інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 02.09.2016 року серії АР № 319302, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП до ОСОБА_3 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятою постановою, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. При цьому суд вважав, що інспектор, приймаючи постанову, дійшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, а доводи ОСОБА_3 щодо порушення його прав при винесенні постанови про застосування адміністративного стягнення є безпідставними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 9.2 Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідальність за вказане порушення передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення передбачені частиною другою статті 122 цього Кодексу розглядають органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАПу випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Зазначені норми містить і Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом МВС від 07.11.2015, № 1395 (далі Інструкція).

Зокрема пунктом 4 розділу І "Загальні положення" Інструкції визначено, що поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених зокрема частинами першою, другою і третьою статті 122.

Пунктами 1, 2 розділу ІІІ "Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті122, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З вказаних норм КУпАП та Інструкції випливає, що протокол у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зокрема, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, не складається, при цьому розгляд такої справи здійснюється, а постанова у ній - виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Встановлено, що постанова про адміністративне правопорушення від 02.09.2016 винесена інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 в межах наданих йому повноважень та відповідно до закону без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Постанова також була вручена позивачу.

Доводи ОСОБА_3 про порушення його прав притягненням до адміністративної відповідальності без обов'язкового складання протоколу, та винесення постанови на місці вчинення правопорушення є безпідставними.

Слід зазначити про безпідставність доводів позивача і щодо його посилання на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 р. по справі № 1-11/2015, яке прийняте до прийняття Закону України від 14.07.2015 р. № 596-VІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху".

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З позовної заяви позивача слідує, що він не вчиняв правопорушення, а відтак постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Відповідач стверджує про порушення позивачем п. 9.2 Правил дорожнього руху та як на доказ вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП надав запис з відеореєстратора поліцейського автомобіля, яким було зафіксовано дане правопорушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 02.09.2016 року о 17:58, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись у м. Житомирі по вул. Грушевського, здійснив поворот на вул. Перемоги на дозволений сигнал світлофора, не увімкнувши покажчик повороту відповідного напрямку (праворуч).

Зазначене підтверджується змістом постанови (а.с. 8) та відеозаписом з відеореєстратора патрульного автомобіля на диску, долученому до матеріалів справи представником відповідача (а.с. 100).

На відеозаписі з реєстратора патрульного автомобіля зафіксовано, що автомобіль НОМЕР_1, темного кольору здійснив поворот праворуч, не увімкнувши покажчик правого повороту, у зв'язку з чим патрульним поліції здійснено зупинку вказаного транспортного засобу та винесено оскаржувану постанову.

Вказаним відеозаписом зафіксовано, що автомобіль патрульної поліції одразу почав переслідування вказаного автомобіля, та вже через дві хвилини після проїзду перехрестя, поліцейськими був зупинений автомобіль НОМЕР_1, яким керував саме позивач.

Зазначеним підтверджується факт вчинення позивачем порушення п.9.2 «б» ПДР та вчинення адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність доводів ОСОБА_3 про те, що він не зміг під час розгляду інспектором справи про адміністративне правопорушення скористатись правами, наданими статтею 268 КУпАП, оскільки відеозаписом який міститься на компакт-диску підтверджується, що під час розгляду справи Інспектор роз'яснив його права.

Колегія суддів не приймає доводів апеляційної скарги про те, що позивача було позбавлено права на правову допомогу, оскільки позивачу роз'яснено право на оскарження винесеної постанови, де він може скористатися правовою допомогою. Крім того з матеріалів справи встановлено, що, ні при зверненні до суду першої інстанції, ні до апеляційної позивач не користувався правовою допомогою третіх осіб.

Доводи апелянта про не розгляд судом першої інстанції клопотань про застосування ст. 38 КУпАП, про заборону звернення постанови до виконання та зупинення виконавчого провадження, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки такі вимоги виходять за межі заявлених позивачем позовних вимог та повноважень суду при розгляді справ про адміністративне правопорушення.

Також суд не приймає доводів позивача стосовно відсутності повноважень щодо використання відеореєстратора на автомобілі для фіксування порушення, оскільки ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відсутність відомчих підзаконних актів, які унормовують використання технічних засобів не роблять їх використання протиправним.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанова суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак підстави для скасування чи зміни судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від "02" серпня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "29" вересня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 вул.Лянгуса,67, м.Новоград-Волинський, Житомирська область,11700

3- відповідачу/відповідачам: Інспектор роти №3 батальйону УПП в м.Житомирі УПП ОСОБА_4 вул.Покровська, 92, м.Житомир,10031

- ,