Справа № 1316/954/2012
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/9045/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,
суддів: Довгої О.І., Матковської З.М..,
при секретарі судового засідання: Бедрій Х.П.,
з участю позивача ОСОБА_1 ,
її представників: Левицького Я.І., Літовченко Л.Р.,
представника апелянта Фентісової М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 липня 2017 року у справі № 1316/954/2012 за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.05.2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Пустомитівському районі Львівської області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Військова частина НОМЕР_1 про визнання неправомірною відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов`язання призначити пенсію,-
В С Т А Н О В И В:
07.02.2017 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.05.2014 року по адміністративній справі № 1316/954/2012 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області, третя особа військова частина № НОМЕР_1 про визнання неправомірною відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов`язання призначити пенсію.
Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 липня 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.05.2014 року по адміністративній справі № 1316/954/2012 задоволено; постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.05.2014р. по справі №1316/954/2012 скасовано та позовні вимоги задоволено; визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах від 14.12.2011 року; зобов`язано Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України у м. Львові призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України з 14.09.2011р. та виплатити заборгованість пенсійних виплат із врахуванням виплачених коштів.
Не погодившись із винесеним рішенням, Галицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Львова подало апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і винести нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.05.2014 року залишити без задоволення.
В судовому засіданні представник апелянта надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.
ОСОБА_1 та її представники в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечили, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, позивача та її представників, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу та заперечення на неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.05.2014р. (постанова набрала законної сили) у задоволенні позовних вимог позивача до Управління пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області про визнання протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 14.12.2011р., зобов`язанння управління Пенсійного фонду України у Пустомитівському районі Львівської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до п «б» ч. 1 ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» за списком № 2 відмовлено.
07.02.2017р. ОСОБА_1 подано заяву про перегляд за нововиявленими обставинами даної постанови.
В обґрунтування даної постанови ОСОБА_1 покликається на те, що вона звернулась до Галузевого державного архіву Державної прикордонної служби України щодо надання інформації про правонаступництво Військової частини № НОМЕР_2 , та 14.01.2017р. позивачу надійшла відповідь про те, що згідно Директиви Державного комітету у справах охорони Державного кордону України від 18.05.2001р. № 057 правонаступником розформованих військових складів Північно-Західного напрямку Прикордонних військ України (військова частина НОМЕР_2 ) м.Львів визначений прикордонний загін Прикордонних військ України (військова частина НОМЕР_1 ) та надано копію директиви № 057 від 18.05.2001р. Вказує, що саме дана обставина є нововиявленою, оскільки не була відома на момент розгляду справи у травні 2014р., разом з тим має істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки спростовує висновки суду про відсутність правонаступництва військової частини.
Задовольняючи дану заяву суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач неправомірно відмовив позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до п.20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ №637 від 12.08.1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або вислуги років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме з довідки військової частини НОМЕР_1 №10/32 від 15.02.2010р., відповідно до директиви № 05 від 18.05.2001р. «Про реформування (ліквідацію) органу забезпечення» правонаступником військової частини НОМЕР_2 визначена військова частина НОМЕР_1 , а також витяг з директиви №05 від 18 травня 2001р.(т.1, а.с.173).
Як вбачається з постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.05.2014 р. у судовому засіданні представники військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що військова частина НОМЕР_1 не є правонаступником військової частини НОМЕР_2 (т.1 а.с.181).
З архівної довідки від 06.01.2017р. № 36/5/л-10 видно, що згідно Директиви Державного комітету у справах охорони державного кордону України від 18.05.2001р. № 057 п.2 правонаступником розформованих військових складів Північно-Західного напряму Прикордонних військ України (військова частина НОМЕР_2 ) м.Львів визначений 7 прикордонний загін ПВ України (військова частина НОМЕР_1 ) (Т. 2 а.с. 15). При цьому архів повідомив, що на зберіганні в галузевому архіві знаходяться документи ліквідованої військової частини НОМЕР_2 , які підтверджують факт трудових відносин колишніх працівників з метою оформлення пенсійного забезпечення переважно з 1987 року по 2001рік.
Як вбачається з Директиви № 057 від 18.05.2001р Державного комітету у справах охорони Державного кордону України, така була таємною, та пізніше була розсекречена згідно акту експертизи № 267 від 30.06.2009р. У п. 2 Директиви зазначено, що правонаступником розформованого (ліквідованого) органу забезпечення визначити одночасне надання довідок, що підтверджують трудовий стаж позивача за період 01.04.1985р. по 10.08.2001р. (Т. 2 а.с. 16).
Суд першої інстанції зробив вірний висновок, що вказана обставина є нововиявленою, так як існувала на момент розгляду справи, однак про існування якої заявникові не була відомо, оскільки представниками третьої особи у справі військової частини № НОМЕР_1 повідомлялись відомості про наявність директиви № 05 від 18.05.2001р., відсутність правонаступництва після розформування військової частини та при цьому одночасне надання довідок, що підтверджують трудовий стаж позивача за період 01.04.1985р. по 10.08.2001р. у військовій частині НОМЕР_2 . Таким чином дана обставина, має істотне значення і така об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі та суду.
Відтак заява про перегляд постанови Пустомитівського районного суду від 15.05.2014 року за нововиявленими обставинами є обґрунтованою, та підставно задоволено судом першої інстанції.
Колегія суддів зазначає, що діяльність військових частин регулюється спеціальними нормами, зокрема, Положенням про військове (корабельне) господарство Збройних сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.97р. № 300 (в редакції чинній на момент прийняття директиви № 057). Відповідно до примітки в п.1.1 Положенням про військове (корабельне) господарство Збройних сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.97р. № 300 (в редакції чинній на момент прийняття директиви № 057) військовими частинами тут і надалі треба розуміти частини, які входять до складу з`єднань, окремі частини, кораблі, установи, військово-навчальні заклади, об`єкти та організації Збройних Сил України, які ведуть своє господарство, а також адміністративно-господарські частини, відділення, відділи, управління та інші господарські підрозділи, органи військового управління відповідних рівнів, на які покладені завдання щодо матеріального та технічного забезпечення діяльності цих органів та їх особового складу.
Відповідно до п.п. 8.2.1 вищезазначеного положення військова частина (з`єднання) розформовується на підставі директиви (наказу) відповідного командування, у якій вказується, зокрема, строк розформування та правонаступник.
Підпунктом 8.2.12 Положення передбачено, що всі документи діловодства військової частини (з`єднання), що розформовуються, які необхідно зберігати в архіві, здаються до нього за встановленим порядком.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що таким чином чинним законодавством передбачено при розформуванні військової частини визначення її правонаступника, що також було визначено в директиві № 057 від 18.05.2001р., в якій визначено правонаступником розформованого (ліквідованого) органу забезпечення військової частини НОМЕР_2 , 7 прикордонний загін Прикордонних військ України (військова частина НОМЕР_1 ).
Згідно архівної довідки №12.05.2017р. Галузевого державного архіву Державної прикордонної служби в ліквідаційному акті про розформування військової частини НОМЕР_2 на 388 аркушах, який знаходиться на зберіганні в галузевому державному архіві інформація про те, що військова частина НОМЕР_1 не являється правонаступником ліквідованої військової частини НОМЕР_2 відсутня (Т.2 а.с. 78). Відтак, інформація, яка повідомлялась представниками військової частини № НОМЕР_1 про відсутність правонаступника, не знайшло свого документального підтвердження, та спростовується нововиявленою обставиною, а саме директивою № 057 від 18.05.2001р.
Як вірно встановлено судом першої інстанції відповідач рішенням № 14 від 14.12.2011р. відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 гр у зв`язку з тим , що згідно записів трудової книжки на посаді машиніста холодильної установки були чинні постанова Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р., постанова Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991р., а згідно представленої довідки №33 від 15.02.2010р. період роботи позивача у період з 01.04.1985р по 10.08.2001р. враховано з посиланням на постанову КМУ від 26.01.1991р.. яка була чинна до 11.03.1994р., документів, які б підтверджували роботу (зайнятість) позивача на посаді машиніста холодильних установок, що обслуговує аміачно-холодильні установки ОСОБА_1 не представила. Рішення відповідача також мотивоване покликанням на статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах призначаються за результатами атестації робочих місць, оскільки заявником не долучено наказ про проведення атестації.
Відповідно п. "б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин) право на призначення пільгової пенсії за віком мають б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.
Відповідно до ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.
Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до п. 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ №637 від 12.08.1993р. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно записів у трудовій книжці позивач у період з 01.04.1985р.(наказ № 64 від 01.04.1985р.) по 10.08.2001р.( наказ № 143 від 01.08.2001р.) позивач працювала на посаді машиніста холодильних установок (аміачних).
Зазначена робота передбачена у розділі ХХХІІІ «Загальні професії» Списку № 2, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 р. "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах» та у розділі ХХХІІІ «Загальні професії» Списку №2, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991р. «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення».
З приводу посилань представника відповідача на те, що довідкою Державної прикордонної служби від 28.11.2011р., наказом № 185 від 20.09.1993р., № 196 від 17.10.1997р. командира військової частини НОМЕР_2 про надання відпустки, наказу № 143 від 01.08.2001р. командира військової частини НОМЕР_2 про звільнення з роботи, а також особовою карткою підтверджено ті обставини, що ОСОБА_1 працювала на посаді механіка (машиніста) холодильних установок, а не машиністом холодильних установок, що обслуговує аміачно-холодильні обстановки колегія суддів зазначає наступне. Згідно записів у трудовій книжці, у період з 01.04.1985р.(наказ № 64 від 01.04.1985р.) по 10.08.2001р. (наказ № 143 від 01.08.2001р.) позивач працювала на посаді машиніста холодильних установок (аміачних) (Т. 1 а.с.5). В довідці №33 від лютого 2010р. вказано, що ОСОБА_1 у період 01.04.1985р. по 10.08.2001р. виконувала роботу машиніста холодильної установки, що обслуговує аміачно-холодильні установки за посадою машиніст холодильної установки (Т. 1 а.с. 6). Дана довідка береться судом до уваги за встановлення обставин правонаступництва військової частини № НОМЕР_2 .
Крім цього в довідці від 28.11.11р. галузевого державного архіву міститься інформація про те, що в наказах командира частини з загальних питань 1988-2001р. наявна інформація «Про безплатну видачу молока за кожну зміну робітникам, зайнятим з шкідливими умовами праці», а саме механіку холодильних установок ОСОБА_1 . В архівній довідці галузевого державного архіву від 28.11.2011р. вказано, що згідно наказів командира військової частини НОМЕР_2 з 1988-1998р. на підставі наказів «Про видачу молока механікам аміачних холодильних установок» за працю в шкідливих умовах ОСОБА_1 , механіку аміачних холодильних установок в робочі дні видавалось молоко згідно графіка роботи (Т. 1 а.с.41). Наказ № 185 від 20.09.1993р. містить назву посади «Механік холодильних установок» (Т.1 а.с.36), наказ № 196 від 17.10.1997р. містить назву посади машиніст холодильних установок» (Т.1 а.с.37) стосуються надання ОСОБА_1 відпустки. В особовій картці ОСОБА_1 міститься назва посади «машиніст холодильних установок» (Т. 1 а.с. 39-40). В наказі № 143 від 01.08.2001р. зазначено назву посади «Механік холодильних установ»(Т.1 а.с.38). Оскільки, основним документом, що підтверджує стаж роботи особи, є трудова книжка, тому зазначені документи могли не містити повної назви посади на якій працювала ОСОБА_1 , та не спростовує встановлену обставину роботи заявника на посаді машиніста холодильних установок ( аміачних).
Щодо періоду роботи позивача на посаді машиніста холодильних установок (аміачних) у період від 21.08.1992-10.08.2001р. колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначений період роботи позивача не підлягає зарахуванню до пільгового стажу оскільки обов`язковою умовою зарахування стажу до пільгового після 21.08.1992р. є проведення атестації робочого місця, а в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують проведення атестації робочого місця де працювала позивач.
Судом встановлено, що 14 вересня 2011р. позивач, після досягнення 51 - річного віку, звернулась до УПФ в Пустомитівському районі Львівської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2.
Загальний стаж роботи позивача складав на момент звернення більше 20 років: у період з 25.07.1977р. по 23.06.1983р.; з 27.06.1983р. по 12.11.1984р. та у період з 01.04.1985р. по 12.11.1984р..; з 01.04.1985 р. по 10.08.2001 р.
Відтак суд першої інстанції, зробив вірний висновок про необхіднідність зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 період роботи на посаді машиніста холодильних установок (аміачних) з 01.04.1985 р. по 21.08.1992р. що складає 7 років 4 місяці і 20 днів.
Відповідно до вимог частини першої статті 253 КАС України, суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не складають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст.160 ч.3, 167, , 195, 197, 198, 200, 205, 206, 253, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова залишити без задоволення, а постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 липня 2017 року у справі № 1316/954/2012- без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
З. М. Матковська

Повний текст ухвали складено 29.09.2017р.