Справа № 806/737/17
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Черняхович І.Е.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА
іменем України

"26" вересня 2017 р. Справа № 806/737/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Іваненко Т.В.
суддів: Кузьменко Л.В.
Франовської К.С.,

за участю секретаря судового засідання Єфремової О.С.,

представників позивача та відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирського міського центру зайнятості на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "02" серпня 2017 р. у справі за позовом Житомирського міського центру зайнятості до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області про стягнення 26121,93 грн. ,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2017 року Житомирський міський центр зайнятості звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив стягнути з Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області кошти в сумі 26121,93 грн. Вказані кошти це сума, виплачена ОСОБА_1 допомоги по безробіттю за період травень-грудень 2016 року. Вказують, що було надіслано претензію, в задоволенні якої відповідачем відмовлено.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 02.08.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав. Просив її задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував. Просив відмовити в її задоволенні.
Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що 26 березня 2015 року згідно наказу №246 ОСОБА_1 звільнено з посади командира відділення 1 державної пожежно-рятувальної частини м. Житомира у званні старшого сержанта цивільного захисту.
11 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного (а.с. 9).
У період із травня по грудень 2016 року ОСОБА_1 було нараховано та виплачено допомогу по безробіттю в сумі 26121,93 грн (а.с.7).

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 15.08.2016 у справі №806/1063/16 ОСОБА_1 поновлено на посаді командира відділення 1 державної пожежно-рятувальної частини м. Житомира у званні старшого сержанта цивільного захисту ОСОБА_1 в Управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області.
Стягнуто з Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області на користь ОСОБА_1 25327 грн 28 коп. середньомісячного грошового забезпечення за період з квітня 2015 року по березень 2016 року.
Постанова набрала законної сили 22 листопада 2016 року.

На виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду Наказом №1021 від 07 грудня 2016 року скасовано наказ №246 від 26.03.2015 "Про звільнення ОСОБА_1 ". Разом з тим у параграфі 2 наказу №1021 від 07.12.2016 ОСОБА_1 звільнено у запас Збройних сил України за пунктом 176 підпункту 1 (у зв`язку із закінченням строку контракту) з 26 квітня 2016 року (а.с. 58). Виключено з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій 7 грудня 2016 року та направлено для постановки на військовий облік до Андрушівського районного військового комісаріату Житомирської області.
Згідно довідки ЖМЦЗ, долученої до матеріалів справи, із травня 2016 року по грудень 2016 року ОСОБА_1 було нараховано допомогу по безробіттю в сумі 26121,93 грн (а.с. 7).
Відповідно до листа УДСНС у Житомирській області 14.12.2016 року перераховано на користь ОСОБА_1 25327 грн 28 коп. середньомісячного грошового забезпечення за період з квітня 2015 року по березень 2016 року.

10 січня 2017 року Житомирським міським центром зайнятості видано наказ №23 про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю. Наказано вжити заходів по поверненню коштів в сумі 26121,93 грн, виплачених у вигляді допомоги по безробіттю ОСОБА_1 у зв`язку з поновленням на роботі за рішенням суду (а.с. 6).
12 січня 2017 року Житомирський міський центр зайнятості направив до управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області претензію на суму 26121,93 грн (а.с. 5).
Листом № 02-07/548 від 30.01.2017 відповідачем відмовлено у поверненні вказаних коштів.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що з 26.04.2016 припинено будь-які правові відносини між ОСОБА_1 та Управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області та з травня по грудень 2016 року ОСОБА_1 грошове забезпечення та інші види виплат та допомог від Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області не отримував.
Проте колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Згідно з частиною другою статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання не чинними адміністративних договорів, спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України, а також спори щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.
Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування у сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема обов`язком доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування. Тобто, однією з визначальних особливостей КАС є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем - орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.
Відповідно до частини четвертої статті 50 КАС громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.
Правовий аналіз пунктів 1-4 частини четвертої статті 50 КАС свідчить, що громадяни, іноземці чи особи без громадянства, їх об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень лише у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб.
Однак і в цих випадках, водночас із перевіркою дій чи бездіяльності згаданих осіб, обставин, що стали підставою для втручання суб`єктів владних повноважень, суд має перевірити на відповідність чинному законодавству рішення, дії чи бездіяльність самих суб`єктів владних повноважень.
Крім того, пункт 5 частини четвертої статті 50 КАС, який є частиною норми процесуального права, існує як послідовне продовження випадків превентивного судового контролю і має розумітися та застосовуватися судами саме в такому значенні, а не як норма, що давала би право для розширеного тлумачення права суб`єкта владних повноважень на адміністративний позов.
Частиною четвертою статті 35 Закону України № 1533-ІІІ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному, у разі поновлення його на роботі за рішенням суду, утримується із роботодавця.
Отже, спір про стягнення зазначених сум не є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який у спірних правовідносинах не здійснює владні управлінські функції.
Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 20 вересня 2016 року у справі №21-770а16.
Згідно ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю, оскільки ні позивач, ні відповідач, хоча і є суб`єктами владних повноважень, не виконують управлінських функцій. Вказаний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
Керуючись ст.ст. 157, 195, 196, 198, 203, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирського міського центру зайнятості задовольнити частково, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "02" серпня 2017 р. скасувати.
Постановити ухвалу, якою провадження у справі за позовом Житомирського міського центру зайнятості до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області про стягнення 26121,93 грн. закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

К.С. Франовська

Повний текст cудового рішення виготовлено "27" вересня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу/позивачам: Житомирський міський центр зайнятості вул.Чуднівська, 110, м.Житомир,10005

3- відповідачу/відповідачам: Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області вул. Героїв Пожежних, 67-Б, м.Житомир,10006
- ,