Справа № 818/1029/17
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2017 р. Справа №818/1029/17
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
за участю секретаря судового засідання - Алексеєнко Є.А.,
позивача - ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_1,
представника позивача - ОСОБА_3,
представника відповідача - ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 818/1029/17
за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_1
до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області,
треті особи: начальник Управління Державної міграційної служби України в Сумській області ОСОБА_5, Управління Служби безпеки України в Сумській області
про визнання протиправним та скасування рішення,-
В С Т А Н О В И В:
Наіф ОСОБА_2 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (далі - відповідач, Управління), треті особи: начальник Управління Державної міграційної служби України в Сумській області ОСОБА_5, Управління Служби безпеки України в Сумській області, в якому з урахуванням збільшених позовних вимог просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення від 04.07.2017 про відмову в наданні позивачу дозволу на імміграцію в Україну на підставі п. 6 ст. 10 Закону України "Про імміграцію";
- зобовязати Управління Державної міграційної служби України в Сумській області протягом тижня з дня подання позивачем відповідної заяви видати ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_1 посвідку на постійне проживання в Україні.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням начальника Управління Державної міграційної служби України у Сумській області ОСОБА_5 від 04.07.2017 йому відмовлено в наданні дозволу на імміграцію в Україну на підставі п.6 ст.10 Закону України Про імміграцію - в інших випадках, передбачених законодавством України.
Рішення про відмову в наданні дозволу на імміграцію позивач вважає протиправним та надуманим, таким, яке порушує його законні права та інтереси, а тому підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Позивач зауважує, що в оскаржуваному рішенні не вказано конкретно які Закони України стали підставою для відмови у наданні йому дозволу на імміграцію в Україну та які саме протиправні дії позивач вчинив, які стали підставою для відмови в імміграції.

Також, позивач зазначає, що у звязку з подачею ним у січні 2017 року заяви про отримання посвідки на постійне проживання його повинні були викликати на співбесіду до Управління Служби безпеки України, органів внутрішніх справ або Держприкордонслужби, однак його ніхто нікуди не викликав, не телефонував.

Крім того, повернення в держави Ірак для позивача автоматично означає смерть, оскільки там в даний час іде релігійна війна, де знищують представників не мусульманського віросповідання, яким є позивач.

Позивач звертає увагу на те, що за час свого перебування в Україні - 11 років - він ніяким чином не порушував законодавство України, чітко дотримувався правил перебування для іноземців, встановлених Законом України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, одружений з громадянкою України, має сімю, має нерухомість у м. Суми, з листопада 2016 року є приватним підприємцем, регулярно та в повному обсязі сплачує необхідні податки та обовязкові платежі.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні, зазначивши що підставою для відмови у наданні дозволу на імміграцію в Україну громадянину ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, стала інформація Управління СБУ в Сумській області, викладена в листі від 10.05.2017 № 9094, про наявність підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію передбачених частиною 6 статті 10 Закону, а саме діяльність особи, що становить загрозу національній безпеці України, передбачена абзацом 10 статті 7 Закону України Про основи національної безпеки України - злочинна діяльність проти миру і безпеки людства, насамперед поширення міжнародного тероризму.

Таким чином, відповідач вважає, що рішення УДМС України в Сумській області від 04.07.2017 про відмову у наданні дозволу на імміграцію в Україну громадянину ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_1, є законним, прийнятим у відповідності до пункту б статті 10 Закону України Про імміграцію, і не підлягає скасуванню.

Треті особи у судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки у судове засідання не повідомили.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

24.01.2017 до Сумського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Сумській області позивач звернувся із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну на підставі пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України Про імміграцію (далі - Закон) як одному з подружжя, якщо другий з подружжя, з яким він перебуває у шлюбі понад два роки, є громадянином України (ОСОБА_6С.) та надав документи, передбачені частиною 5 статті 9 Закону.

На виконання вимог пункту 14 Порядку 17.03.2017 року за № 05/1540 Управлінням ДМС в Сумській області до МВС, ГУ Національної поліції в Сумській області, Робочого апарату Укрбюро Інтерполу, Держприкордонслужби та Управління Служби безпеки України в Сумській області надіслано запити для зясування у межах компетенції питання щодо наявності чи відсутності підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію, передбачених статтею 10 Закону України Про імміграцію.

У відповіді на вказаний запит (вихідний від 10.05.2017 року №9094, зареєстрований в УДМС України в Сумській області 118.05.2017 року за №3775) УСБУ в Сумській області інформує про наявність підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію громадянину ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, передбаченою частиною 6 статті 10 Закону, а саме діяльність особи, що становить загрозу національній безпеці України, визначеній абзацом 10 статті 7 Закону України Про основи національної безпеки України (а.с. 62).

На підставі вищевказаного, Управлінням підготовлено Висновок про відмову у наданні дозволу на імміграцію від 04.07.2017 року (а.с. 63) та згідно пункту 6 статті 10 Закону України Про імміграцію УДМС України в Сумській області було прийнято рішення від 04 липня 2017 року про відмову у наданні дозволу на імміграцію в Україну (а.с. 64).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України Про імміграцію центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції:

1) організовує роботу з прийняття заяв разом із визначеними цим Законом документами щодо надання дозволу на імміграцію від осіб, які перебувають в Україні на законних підставах;

2) організовує роботу з перевірки правильності оформлення документів щодо надання дозволу на імміграцію, виконання умов для надання такого дозволу, відсутності підстав для відмови у його наданні;

3) організовує роботу з прийняття рішень про надання дозволу на імміграцію, про відмову у наданні дозволу на імміграцію, про скасування дозволу на імміграцію та видання копій цих рішень особам, яких вони стосуються.

Положеннями статті 10 Закону України Про імміграцію передбачено, що дозвіл на імміграцію не надається: 1) особам, засудженим до позбавлення волі на строк більше одного року за вчинення діяння, що відповідно до законів України изнається злочином, якщо судимість не погашена і не знята у встановленому законом порядку; 2) особам, які вчинили злочин проти миру, воєнний злочин або злочин проти людяності та людства, як їх визначено в міжнародному праві, або розшукуються у зв'язку із вчиненням діяння, що відповідно до законів України визнається тяжким злочином, або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, досудове розслідування якого не закінчено; 3) особам, хворим на хронічний алкоголізм, токсикоманію, наркоманію або інфекційні захворювання, перелік яких визначено центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я; 4) особам, які в заявах про надання дозволу на імміграцію зазначили свідомо неправдиві відомості чи подали підроблені документи; 5) особам, яким на підставі закону заборонено в'їзд на територію України; 6) в інших випадках, передбачених законами України.

В даному випадку суд наголошує, що відповідач приймаючи оскаржуване рішення керувався саме п. 6 ст. 10 Закону України Про імміграцію в інших випадках, передбачених законами України.

Як встановлено судовим розглядом, підставою прийняття оскаржуваного рішення відповідачем є лист УСБУ в Сумській області від 10.05.2017 року №9094, у якому зазначено, що вказаний іноземець вчиняв дії які становлять загрозу національній безпеці, громадському порядку України (а.с. 35).

Суд зауважує, що відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Враховуючи наведений принцип презумпції невинуватості особи, суд приходить висновку, що наявність зареєстрованих кримінальних проваджень по фактах протиправних дій позивача не може вважатися належним доказом того, що його дії становлять загрозу національній безпеці, громадському порядку України та призводять до порушення прав і законних інтересів громадян України, доки вчинення таких дій не буде встановлено судовим вироком.

Приймаючи спірне рішення УДМС в Сумській області не врахувало зазначеного, що призвело до прийняття необґрунтованого та незаконного рішення про скасування дозволу на імміграцію позивача.

Крім того, згідно довідки МВС України станом на 19.07.2017 року ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 69).

На думку суду, наведене повністю спростовує посилання УСБУ в Сумській області на факти скоєння ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_1 кримінальних правопорушень які становлять загрозу національній безпеці, громадському порядку України та призводять до порушення прав і законних інтересів громадян України.

Суд наголошує, що представники УСБУ в Сумській області були тричі викликані у судове засідання, проте письмових пояснень та жодних обґрунтувань на підтвердження доводів, що вказаний іноземець неодноразово порушував законодавство України, здійснював діяльність яка становить загрозу національній безпеці, громадському порядку України та призводять до порушення прав і законних інтересів громадян України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В процесі судового розгляду справи відповідачем не доведено, що при прийнятті оскаржуваного рішення він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення було прийняте відповідачем з неповним дослідженням обставин справи та без достатніх на те правових підстав, а тому є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, щодо зобовязати Управління Державної міграційної служби України в Сумській області протягом тижня з дня подання позивачем відповідної заяви видати ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_1 посвідку на постійне проживання в Україні, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України Про імміграцію центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції:

1) організовує роботу з прийняття заяв разом із визначеними цим Законом документами щодо надання дозволу на імміграцію від осіб, які перебувають в Україні на законних підставах;

2) організовує роботу з перевірки правильності оформлення документів щодо надання дозволу на імміграцію, виконання умов для надання такого дозволу, відсутності підстав для відмови у його наданні;

3) організовує роботу з прийняття рішень про надання дозволу на імміграцію, про відмову у наданні дозволу на імміграцію, про скасування дозволу на імміграцію та видання копій цих рішень особам, яких вони стосуються.

Отже, виключне повноваження щодо надання посвідки на постійне проживання в Україні належить саме Управлінню Державної міграційної служби України в Сумській області, а тому суд не може підміняти центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції, а тому позовні вимоги в зазначеній частині позову не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, суд вважає за необхідне для повного захисту прав позивача вийти за межі позовних вимог та зобовязати Управління Державної міграційної служби України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_1 від 24.01.2017 про надання дозволу на імміграцію в Україну.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, треті особи: начальник Управління Державної міграційної служби України в Сумській області ОСОБА_5, Управління Служби безпеки України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

Скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Сумській області від 04.07.2017 про відмову в наданні ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_1 дозволу на імміграцію в Україну.

Зобов'язати Управління Державної міграційної служби України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_1 від 24.01.2017 про надання дозволу на імміграцію в Україну.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складений та підписаний 28.09.2017

Суддя О.А. Прилипчук