Справа № 819/1370/17
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1370/17

26 вересня 2017 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

при секретарі судового засідання Заблоцька І.І.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення №58855-17-12 від 10 вересня 2015 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (надалі позивач, ОСОБА_3М.) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області (надалі відповідач, ГУ ДФС у Тернопільській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області №58855-17-12 від 10 вересня 2015 року про визначення ОСОБА_3 грошового зобовязання з транспортного податку в сумі 10416,67 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі. Зазначив, що під час державної реєстрації в 2010 році автомобіля Toyota Highlander в повній мірі сплачений збір за реєстрацію транспортного засобу. Окрім того, при купівлі даного автомобіля попереднім власником вказаного автотранспортного засобу надавалася для огляду квитанція про сплату за вказаний автомобіль 25000,00 грн. транспортного податку за 2015 рік. Транспортний податок за вказаний автомобіль був сплачений до фіскального органу Львівської області, де був на той момент зареєстрований автомобіль. Враховуючи сплату транспортного податку в розмірі 25000,00 грн за 2015 рік до фіскального органу у Львівській області, нарахування Головним управлінням ДФС у Тернопільській області податку на той же самий автомобіль, призводить до подвійного оподаткування одного й того ж обєкта оподаткування. Разом з тим, у ст.10 Податкового кодексу України (в редакції чинній з 01 січня 2015 року) встановлено перелік місцевих податків, в якому транспортний податок прямо не передбачений. У цьому переліку є податок на майно. Додатково пояснив, що оскільки Тернопільською міською радою порушено порядок оприлюднення переліку місцевий податків та зборів, транспортний податок, встановлений рішенням Тернопільської міської ради №6/55/13 від 27 січня 2015 року може застосовуватися не раніше 2016 року.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Пояснила, що враховуючи характеристики транспортного засобу Toyota Highlander, номерний знак НОМЕР_1, а саме обєм двигуна 3456 куб.см., рік випуску 2010, який належить ОСОБА_3 на праві власності, такий транспортний засіб є обєктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб, який не був сплачений позивачем при набутті права власності на вказаний автомобіль. З огляду на це було винесене спірне податкове повідомлення-рішення, пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу. Враховуючи те, що контролюючим органом було отримано інформацію від Державтоінспекції про набуття позивачем у власність автомобіля Toyota Highlander з 22 серпня 2015 року, позивачу було донараховано податкове зобов'язання пропорційно до моменту набуття права власності на автомобіль.

Основним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини у сфері сплати передбачених законом грошових (податкових) зобовязань за придбання автотранспортних засобів є Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року за № 2755-УІ (надалі ПК України). Будь-які питання щодо оподаткування не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до ПК України, та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до централізованої бази ДФС України, автомобіль Toyota Highlander, номерний знак НОМЕР_1, зареєстровано в органах Державтоінспекції 22 серпня 2015 року на ОСОБА_3 з обємом двигуна 3456 куб. см, рік випуску 2010.

У відповідності до п.267.1 ст.267 ПК України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до п.п.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України є обєктами оподаткування.

У редакції ст.267 ПК України, чинній на момент виникнення у позивача податкового зобовязання щодо сплати транспортного податку зазначено, що обєктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають обєм циліндра двигуна понад 3000 куб.см.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 грн. за кожен легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування.

Враховуючи зазначені характеристики автомобіля позивача Toyota Highlander, номерний знак НОМЕР_1, який належить йому на праві власності, даний транспортний засіб, з огляду на вимоги ст.267 ПК України, є обєктом оподаткування., та за його придбання передбачається сплата транспортного податку до відповідного місцевого бюджету.

У звязку із існуванням заборгованості у 2015 році перед бюджетом у розмірі 10417,00 грн, Головним управлінням ДФС у Тернопільській області було винесено податкове повідомлення-рішення № 58855-17-12 від 10 вересня 2015 року за платежем «транспортний податок з фізичних осіб».

У відповідності до п.267.1 ст.267 ПК України, обчислення суми податку з обєкта/обєктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Статтею 267.7.1 ПК України передбачено, що податок сплачується за місцем реєстрації обєктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» за №71-УІІІ, яким було введено транспортний податок. Прикінцевими положеннями вказаного закону зазначено, що він вводиться в дію з 01 січня 2015 року, а також цей закон оприлюднений у встановлений законом спосіб в офіційних друкованих виданнях України.

У розумінні податкового законодавства України, транспортний податок є складовою частиною податку на майно, який, у відповідності до п.10.2 ст.10 ПК України встановлюється місцевими радами та, послідовно, сплачується до відповідного місцевого бюджету.

Підпунктом 12.4.3 пункту 12.4 ст.12 ПК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад обєднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать: до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, обєкта оподаткування, порядку справляння чи надавання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобовязань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.

З огляду на зазначену норму ПК України, Тернопільська міська рада своїм рішенням від 27 січня 2015 року за №6/55/13 «Про внесення змін до рішення від 05 січня 2011 року №6/4/3 «Про місцеві податки та збори встановила з 01 січня 2015 року ставку транспортного податку - із розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 грн. за кожний легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування у розумінні податкового законодавства. При чому, рішення місцевої ради хоча і встановлюється на місцевому рівні, але не може впливати на визначення платників податку, податкового періоду, строку та порядку сплати податку, оскільки імперативними є норми Податкового кодексу України, які визначають основні елементи податкового зобов'язання.

До того ж, у відповідності до ч.5 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набираються чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів в дію. При цьому суд враховує позицію Вищого адміністративного суду України, висловлену в ухвалі від 21 грудня 2011 року, щодо обовязковості застосування законів України з дати набрання ними чинності і за умови не визнання їх неконституційними.

З огляду на це, отримавши інформацію про перехід ОСОБА_3 права власності на автомобіль Toyota Highlander, контролюючим органом правомірно було нараховане податкове зобовязання пропорційно до кількості місяців, починаючи з якого позивач набув права власності на вказаний автомобіль, тобто з серпня 2015 року.

З урахуванням того, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 грн., а строк експлуатації позивачем в 2015 році становив 5 місяців, сума встановленого податкового зобовязання, на думку суду, визначена податковим органом правомірно, а саме: 25000,00 грн. / 12 місяців х 5 місяців = 10417,00 грн.

Щодо твердження позивача про сплату транспортного податку попереднім власником в базовому податковому періоді суд зазначає наступне. У розумінні податкового законодавства України, у разі переходу права власності на обєкт оподаткування від одного власника до іншого протягом звітного року, податок обчислюється попереднім власником за період з 01 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначений обєкт оподаткування, а новим власником починаючи з місяця, в якому він набув право власності на цей обєкт. За обєкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу.

Суд також не приймає до уваги твердження позивача про те, що транспортний податок з фізичних за 2015 рік був сплачений попереднім його власником до фіскального органу Львівської області, оскільки у розумінні чинного податкового законодавства України що податок сплачується за місцем реєстрації обєктів оподаткування, в даному випадку до бюджету м.Тернополя.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі Yvonne van Duyn v.Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобовязання, взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу повязана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобовязань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи будь-який ї орган схвалили певну концепцію, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у осіб (юридичних чи фізичних) стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

У відповідності до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, відповідачем, у розумінні ст.70 КАС України надано до суду належні та допустимі докази, які підтверджують обовязок позивачем сплатити транспортний податок за 5 місяців експлуатації у 2015 році у розмірі, пропорційно сумі ставки, встановленій Податковим кодексом України та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам на місцевому рівні. Вищенаведені обставини підтверджують правомірність винесеного Головним управлінням ДФС у Тернопільській області податкового повідомлення-рішення №58855-17-12 від 10 вересня 2015 року щодо визначення податкового зобовязання з транспортного податку з фізичних осіб за 2015 рік в сумі 10417,00 грн.

За наведених обставин, повно і всебічно дослідивши матеріали справи та перевіривши їх наявними в справі доказами, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_3 до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У позові ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення №58855-17-12 від 10 вересня 2015 року - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 28 вересня 2017 року.

Головуючий суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.