Справа № 264/2788/17
Суддя: Іванченко А. М.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/2788/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2017 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі судді Іванченко А. М. , при секретарі при секретарі Солонській Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання м. Маріуполя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради, третя особа: Інспекція міської ради з благоустрою м. Маріуполя, про визнання незаконною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому зазначив, що 31.05.2017 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень за те, що 03.05.2017 року виявлено, що ПП «Аскона» не укладено договір зі спеціалізованим підприємством на вивіз твердих побутових відходів на 2017 рік. Із постановою не згоден і просить її скасувати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що укладати договір з Комунальним підприємством «Комунальник» на надання послуг по вивозу твердих побутових відходів він не бажає, оскільки не задоволений якістю наданих послуг організації, яку пропонує Маріупольська міська рада. Наполягає на свободі сторін в укладенні договору, волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб. Вказує, що зауважень до його підприємства немає, і його підприємство самостійно вивозить тверді побутові відходи. Він намагався укласти договір з іншим спеціалізованим підприємством на вивіз твердих побутових відходів, але Маріупольська міська рада заборонила заключати угоди іншим підприємствам.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі та пояснила, що позивача було законно притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, відповідно до постанови № 720 про адміністративне правопорушення винесено за те, що 03.05.2017 року було виявлено, що ПП «Аскона» не укладено договір зі спеціалізованим підприємством на вивіз твердих побутових відходів на 2017 рік.

Представник третьої особи в судовому засіданні просила у позові відмовити.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.05.2017 року адміністративною комісією виконавчого комітету Маріупольської міської ради була винесена постанова № 720 у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень за те, що 03.05.2017 року о 14-00 год. виявлено, що не укладено договір щі спеціалізованим підприємством (офіційним виконавцем послуг) на вивіз твердих побутових відходів на 2017 рік за адресою: вул. Дніпровська, 12, що є порушенням ст. 152 КупАП та п.п. 6.4.10 та 6.4 розділу 6 Правил благоустрою території міста Маріуполя, затверджених рішенням Маріупольської міської ради від 20.09.2011 року № 6/11-962, від 16.04.2013 № 6/27-3040, від 23.12.2016 № 7/14-1099.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 288 КУпАП, постанову адміністративної комісії у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних повноважень.

Стаття 152 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Приписами частини 3 статті 179 Господарського кодексу України, укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначені у Законі України «Про благоустрій населених пунктів».

Згідно до вимог частини 2 статті 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані: 1) утримувати в належному стані об'єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об'єктів територію; 2) утримувати в належному стані закріплені за ними на умовах договору з балансоутримувачем об'єкти благоустрою (їх частини); 3) усувати на закріплених за ними об'єктах благоустрою (їх частинах) за власний рахунок та в установлені строки пошкодження інженерних мереж або наслідки аварій, що сталися з їх вини; 4) усувати на закріплених за ними об'єктах благоустрою (їх частинах) наслідки надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру в установленому порядку; 5) проводити згідно з планами, затвердженими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, інвентаризацію та паспортизацію закріплених за ними об'єктів благоустрою (їх частин), що здійснюються у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; 6) у процесі утримання об'єктів благоустрою (їх частин) дотримуватися відповідних технологій щодо їх експлуатації та ремонту, регулярно здійснювати заходи щодо запобігання передчасному зносу об'єктів, забезпечення умов функціонування та утримання їх у чистоті й належному стані; 7) відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України; 8) допускати на об'єкти благоустрою, що перебувають у їх власності або користуванні, аварійно-рятувальні та інші служби для здійснення заходів щодо запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Частина 3 статті 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлює, що Правила благоустрою території населеного пункту не можуть передбачати обов'язок фізичних і юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Отже, положення частини 2 статті 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», не передбачають для підприємств, установ та організації обов'язку укладання з органами державної влади та/або органами місцевого самоврядування договорів у сфері благоустрою населених пунктів.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.п. 7.4.5 п.7.4 розділу № 7 Правил благоустрою, забезпечення чистоти та порядку в м. Маріуполі, затверджених рішенням Маріупольської міської ради №6/8-616 від 21.06.2011 року, громадяни у сфері благоустрою міста зобовязані до 31 грудня кожного року укладати на наступний рік договори зі спеціалізованими підприємствами (офіційними виконавцями послуг) на вивезення твердих побутових відходів та рідких побутових відходів, згідно з вимогами діючих санітарних норм (за винятком випадків, коли плата за вивезення відходів є у складі квартплати або плати за утримання будинку та прибудинкової території).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 укладати договір на надання послуг по вивозу твердих побутових відходів (приватний сектор) не бажає, оскільки не задоволений якістю наданих послуг організації, яку йому пропонує Маріупольська міська рада.

Відповідно до вимог статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 627 Цивільного кодексу України закріплює, що відповідно до статті 6 цього ж Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, проаналізувавши докази, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, а оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки законом не встановлено обовязку для підприємств, установ та організації обовязку укладання з органами державної влади та/або органами місцевого самоврядування договорів у сфері благоустрою населених пунктів, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній складу адміністративного правопорушення передбаченого статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 70, 71, 159, 162, 163 КАС України, ст. 288 КУпАП, ст. 626 ЦК України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради, третя особа: Інспекція міської ради з благоустрою м. Маріуполя, про визнання незаконною та скасування постанови задовольнити.

Постанову № 720 від 31.05.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ст. 152 КУпАП, винесену адміністративною комісією виконавчого комітету Маріупольської міської ради визнати незаконною та скасувати.

Постанова набуває законної чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова складена та підписана у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя: А. М. Іванченко