Справа № 826/6454/17
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2017-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 вересня 2017 року № 826/6454/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовомЦентрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві
доДержавного підприємства Завод "Арсенал"
простягнення заборгованості у розмірі 1 238 774,19 грн. ,

В С Т А Н О В И В:

Центральне об'єднане управління Пенсійного Фонду України в м. Києві звернулось з позовом до Державного підприємства Завод "Арсенал" (надалі - відповідач, Підприємство) про стягнення заборгованості у розмірі 1 238 774,19 грн. по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з 01.03.2016 року по 31.03.2017 року на підставі відповідних розрахунків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2017 року відкрито скорочене провадження у справі та запропоновано відповідачу, в разі невизнання адміністративного позову, у десятиденний строк з дня одержання цієї ухвали надати суду письмові заперечення проти позову та докази на підтвердження цих заперечень або заяву про визнання позову.

Відповідач у визначений судом строк надав до суду заперечення проти позову заяву.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, справа розглядається в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, за відповідачем обліковуються особи, які отримують пенсію, відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п.2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV (надалі - Закон №1058-ІV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.16 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-ІV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Згідно п.а) ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (надалі - Закон №1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Відповідно до п.б) ст.13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Пунктом 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 (надалі - Інструкція №21-1), встановлено розміри витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що підлягають відшкодуванню.

Відповідно до п.6.4 Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно п. 6.7 Інструкції № 21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Згідно розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за період з 01.03.2016 року по 31.03.2017 року відповідачем до сплати належить 1 238 774,19 грн.

При цьому, доказів оскарження дій органу Пенсійного фонду України щодо визначення розміру фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з 01.03.2016 року по 31.03.2017 року, відповідачем до суду не надано.

Щодо тверджень Підприємства у запереченнях про те, що воно не є правонаступником ВО «Завод Арсенал», а тому не має заборгованості перед Управління ПФ, та посилання на чинні судові рішення, якими відмовлено у задоволенні подібних вимог Управління ПФ до Підприємства, то суд зазначає наступне.

Як вбачається із статут ВО «Завод Арсенал», затвердженого Головою Держоборонпроммашу 14 листопада 1991 року, до складу об'єднання входив Завод «Арсенал» імені В.І.Леніна (головне самостійне підприємство з місцем знаходження в місті Києві по вулиці Московській, 8), Центральне конструкторське бюро (самостійне підприємство за тією ж адресою), та ряд інших самостійних підприємств. Як Завод «Арсенал» імені В.І.Леніна, так і Центральне конструкторське бюро були окремим юридичними особами.

У грудні 1993 року Міністерством машинобудування військово-промислового комплексу і конверсії України затверджено статут ДП завод «Арсенал», зареєстрований Печерською районною державною адміністрацією міста Києва 07 квітня 1994 року. Зі змісту статуту не вбачається, що Підприємство є правонаступником ВО «Завод Арсенал». В той же час, не заперечується факт утворення ДП завод «Арсенал» на виробничій базі саме колишнього головного самостійного підприємства з місцем знаходження в місті Києві по вулиці Московській, 8.

Також, з матеріалів справи вбачається, що Центральне конструкторське бюро постановою Кабінету Міністрів України від 30 червня 1998 року №987 перетворене у казенне підприємство (КП) «Центральне конструкторське бюро «Арсенал».

10 квітня 2009 року розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про перейменування КП «Центральне конструкторське бюро «Арсенал» та реорганізацію державного підприємства завод «Арсенал» і державного науково-дослідного підприємства «Український технологічний центр оптичного приладобудування» №525-р (надалі Розпорядження №525-р) прийнято пропозицію Національного космічного агентства України (далі НКАУ) щодо перейменування казенного підприємства «Центральне конструкторське бюро «Арсенал» в КП СПБ «Арсенал». Вирішено реорганізувати завод «Арсенал» і державне науково-дослідне підприємство «Український технологічний центр оптичного приладобудування» шляхом приєднання до КП СПБ «Арсенал».

28 травня 2009 року наказом НКАУ «Про реорганізацію ДП завод «Арсенал» №141 (надалі - Наказ № 141) на виконання Розпорядження №525-р реорганізовано завод «Арсенал» шляхом приєднання до КП СПБ «Арсенал»; припинено діяльність ДП завод «Арсенал».

16 листопада 2009 року комісією з припинення заводу «Арсенал» та КП СПБ «Арсенал» було підписано передавальний акт передання всього майна, прав та обов'язків заводу «Арсенал» до КП СПБ «Арсенал» в результаті приєднання, затверджений наказом НКАУ від 18 листопада 2009 року №376.

Відповідно до пункту 2 зазначеного акта комісія передала, а КП СПБ «Арсенал» прийняло все майно, права та обов'язки об'єкта приєднання заводу «Арсенал» згідно з даними результатів інвентаризації станом на 01 червня 2009 року та балансу заводу «Арсенал» станом на 01 жовтня 2009 року, а 24 листопада 2009 року до Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про припинення юридичної особи заводу «Арсенал».

24 березня 2011 року Київським апеляційним адміністративним судом прийнято постанову у справі № 2а-6913/09/2670, якою задоволено позов Первинної профспілкової організації заводу «Арсенал» до Кабінету Міністрів України, НКАУ, третя особа на стороні відповідачів КП СПБ «Арсенал», про часткове визнання незаконним пункту 2 Розпорядження №525-р та Наказу №141. Визнано незаконним та скасовано положення пункту 2 Розпорядження №525-р у частині реорганізації заводу «Арсенал» шляхом приєднання до КП СПБ «Арсенал». Визнано незаконним та скасовано Наказ №141.

У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 19 травня 2011 року проведено скасування реєстраційної дії про припинення юридичної особи ДП заводу «Арсенал» на підставі судового рішення.

Згідно з наказом Державного космічного агентства України від 26 грудня 2011 року №411 завод «Арсенал» поновив свою діяльність внаслідок виділення з КП СПБ «Арсенал».

Крім того, дійсно, постановами Київського апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2014 року, 19 березня 2015 року, 28 липня 2015 року відмовлено Управлінню ПФ в задоволенні позову про стягнення з Підприємства заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

При цьому, суди виходили з того, що при створенні ДП завод «Арсенал» шляхом виділу зі складу КП СПБ «Арсенал» державному підприємству як правонаступнику не передавалися зобов'язання по сплаті сум відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій колишніх працівників ВО «Завод Арсенал» та ДП завод «Арсенал».

Однак, ці рішення колегія суддів не бере до уваги з огляду на таке.

По-перше, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2011 року визнано незаконним та скасовано положення пункту 2 Розпорядження №525-р у частині реорганізації заводу «Арсенал» шляхом приєднання до КП СПБ «Арсенал» та Наказ №141, внаслідок чого вважається відновленим попереднє правове становище Підприємства.

По-друге, розподільчий баланс майна, прав та обов'язків між КП СПБ «Арсенал» та ДП завод «Арсенал», затверджений Головою Державного космічного агентства України 07 вересня 2012 року, в частині неповернення обов'язків щодо сплати сум відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій колишніх працівників суперечить зазначеному рішенню суду.

Аналогічна правова позиція закріплена в постанові Окружного адміністративного суду міста Києва №К/800/42023/15 від 21.01.2016 року (у справі №826/1236/15).

Крім того, суд зазначає про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у вказаному позові розглядається період виникнення заборгованості відмінний від періодів зазначених у справах №826/14841/15 та №826/12721/14.

Таким чином, станом на день розгляду спору в суді, заборгованість відповідача перед позивачем становить 1 238 774,19 грн.

Беручи до уваги те, що суму заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначених на пільгових умовах до Пенсійного фонду України у розмірі 1 238 774,19 грн. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості станом на день розгляду цього спору не надано, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підтверджуються необхідними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 9, 71, 159, 163, 183-2, 256 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства Завод "Арсенал" (01010, м. Київ, вул. Московська, 8, ) на користь Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 14, ) заборгованість по відшкодуванню сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 1 238 774,19 грн. (один мільйон двісті тридцять вісім тисяч сімсот сімдесят чотири гривні 19 коп.), з них:

- по списку №1 у розмірі 595 853,47 грн.;

- по списку №2 у розмірі 642 920,72 грн.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст. 183-2, 186 КАС України.

Суддя А.С. Мазур