Справа № 308/8628/16-а
Суддя: Монич О. В.
Дата ухвалення: 2017-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/8628/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2017 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

головуючої судді Монич О.В.

при секретарі Пассер М.І.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

та представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради про визнання бездіяльність неправомірною та зобовязання нарахувати та виплатити допомоги,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 звернулися до суду із адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради про визнання бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради щодо невиплати ОСОБА_1 та її дітям ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щомісячної адресної допомоги, як внутрішнього переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.11.2014 р. по 01.04.2015 р. та з 02.04.2015 р. по 02.10.2015 р. неправомірною та зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради здійснити нарахування та виплату недоплаченої ОСОБА_1 з дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адресної допомоги як внутрішнього переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.11.2014 р. по 01.04.2015 р. та з 02.04.2015 р. по 02.10.2015 р.

Позов мотивує тим, що ОСОБА_1 постійно проживала в м. Донецьку з липня 1998 р. по 22.09.2009 р. Однак у 2012 р вона була змушена знятися з реєстраційного обліку , оскільки продала належну їй квартиру та придбала квартиру, що знаходиться за адресою м. Донецьк, пр.-т. Партизанський 70/69.

У звязку з проведенням антитерористичної операції вона, ОСОБА_1 не встигла зареєструватися в даній квартирі, а в кінці вересня 2014 р була змушена виїхати з тимчасово окупованої території спочатку до смт. Воловець, а в подальшому до м. Ужгорода.

ОСОБА_1 зверталася до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради із заявою, в якій просила взяти її на облік, як переміщену особу та надати їй та її неповнолітнім дітям щомісячну адресну допомогу, яке внутрішньо переміщеній особі для покриття витратна проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Довідкою від 30.12.2014 р. ОСОБА_1 взято на облік як особу, переміщену з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та встановлено, що вона проживає в м. Ужгороді пл.. Кирила і ОСОБА_4, 5/1132 з 01.11.2014 р.

Однак встановлювати та виплачувати вищевказану допомогу відповідач відмовився у звязку з відсутністю підтвердження проживання на окупованій території на момент в період прийняття законодавчих актів, які регулюють правовідносини, а саме введення в Україні відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 р. «Про часткову мобілізацію», яким оголошено часткову мобілізацію з огляду на що з 17.03.2014 р. і по теперішній час в Україні діють умови особливого періоду.

11.01.2017 р. представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала до суду клопотання про зменшення позовних вимог та просила суд визнати бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради щодо невиплати ОСОБА_1 та її дітям ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щомісячної адресної допомоги, як внутрішнього переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.11.2014 р. по 01.04.2015 р. та з 02.04.2015 р. по 02.10.2015 р. неправомірною та зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради здійснити нарахування та виплату недоплаченої ОСОБА_1 з дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адресної допомоги як внутрішнього переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.11.2014 р. по 01.04.2015 р. та з 02.04.2015 р. по 02.10.2015 р. в сумі 14180,00 грн.

Позивач та її представник в судовому засідання заявлені вимоги підтримали повністю просили суд їх задовольнити з підстав викладений у адміністративному позові.

Представник Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечив та пояснив, що позивач звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради за допомогою 20.11.2015 р. та отримує вищезазначений вид допомоги. Таким чином управління діяло в рамках чинного законодавства та права позивача не є порушеними. Просить суд відмовити у задоволення позову.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючих висновків.

П.2 Постанови КМУ «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014р. №505 (редакція, чинна на момент звернення) передбачено, що грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

В п.5 вказаної Постанови зазначено, що 5. Для отримання грошової допомоги уповноважений представник сімї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та предявляє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сімї про взяття на облік осіб, які переміщуються.

У заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сімї, які претендують на отримання грошової допомоги:

прізвище, імя та по батькові;

число, місяць, рік народження;

серія, номер паспорта громадянина України, ким і коли виданий, для іноземців або осіб без громадянства - серія, номер паспортного документа та посвідки на постійне проживання;

реєстраційний номер облікової картки платника податків (не зазначається фізичними особами, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному органу державної фіскальної служби і мають відмітку в паспорті);

зареєстроване та фактичне місце проживання (перебування);

реквізити рахунка уповноваженого представника сімї в уповноваженому банку, на який перераховуватиметься грошова допомога;

наявність у будь-кого з членів сімї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції;

наявність у володінні всіх членів сімї транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції (із зазначенням строку експлуатації з дати випуску);

наявність у будь-кого з членів сімї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб;

наявність у будь-кого з членів сімї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб;

місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює.

До заяви додається копія свідоцтва про одруження, копії свідоцтв про народження дітей та письмова згода довільної форми про виплату грошової допомоги уповноваженому представнику сімї від інших членів сімї та згода на обробку персональних даних.

Відповідно до п.2 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014р. (редакція, чинна на момент звернення), підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Відповідно до п.1.2 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказу МВС України 22.11.2012 № 1077 реєстрація місця проживання або місця перебування особи - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Відомості про місце проживання та місце перебування особи вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - паспортний документ), довідки про звернення за захистом в Україні.

У звязку з вищенаведеним істотними умовами надання щомісячної адресної допомоги Позивачеві ОСОБА_6 праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг були:

1.Наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

2.Наявність підтвердженого фактичного місця перебування та території міста Ужгорода (оскільки Позивач звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради).

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 знята з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 2012 року, що підтверджується копією паспорта.

Зареєстроване місце фактичного перебування ОСОБА_1 на момент звернення до відповідача смт.Воловець, вул.Фабрична, буд.27., що підтверджується копією паспорта позивача (реєстрація з 06.11.2014р. по 6.15.2015р.)

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У звязку з вищенаведеним, в Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради на момент звернення позивача були відсутні підстави для призначення їй щомісячної адресної допомоги на підставі Постанови КМУ №505.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Великода проти України» від 03.06.14 р. зазначено, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає відмовити у задоволенні адміністративного позову, оскільки представник відповідача своїми запереченнями довів ті обставини на які посилалися як на підставу своїх заперечень.

Керуючись ст. ст. 4, 6, 14-19, 41, 100, 160-163, ч.2 ст. 71 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради про визнання бездіяльність неправомірною та зобовязання нарахувати та виплатити допомоги відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7