Справа № 562/1888/17
Суддя: Мичка І. М.
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 562/1888/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2017 року Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Мички І.М.

при секретарі Босик О.В.

за уачстю представників сторін по справі

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, в якому, з урахуванням клопотання про уточнення позовних, вимог просить зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок та виплату пенсії за віком шляхом підвищення її до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, враховуючи, що розмір нарахованої та виплаченої пенсії ОСОБА_1, з дати перерахунку та надалі, не може бути нижчим від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Представник позивача в судоовму засдіанні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представни відповідача подав письмові заперечення на адміністративний позов, в судовому засіданні просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач в обґрунтування пред'явлених вимог вказав, що йому з 17.06.2013 року призначено пенсію за віком в розмірі мінімальної пенсії за віком в розмірі 949,00 грн. На його звернення до відповідача про перерахунок суми нарахованої пенсії з врахуванням прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області листом за № Б-08 від 28.04.2017 року відмовило йому у перерахунку пенсійної виплати в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Вважає таку відмову протиправною, оскільки розмір пенсійних виплат, які їй проводяться, є меншим, ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, визначений законом. В зв'язку з цим, позивач за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду.

Згідно позиції відповідача, викладеної в письмових запереченнях, пред'явлені вимоги Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області не визнало, зазначивши, що дійсно позивач ОСОБА_2 з 17.06.2013 року перебуває на обліку в Рівненському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області та отримує пенсію за віком. Розмір пенсії позивача складає 949 грн. 00 коп.,

Позивач має загальний страховий стаж 25 років 4 місяці 26 днів, що є меншим страхового стажу, ніж встановлений ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, за наявності у чоловіків 35 років страхового стажу. За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною 1 цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Оскільки у позивача недостатньо страхового стажу для призначення пенсії в розмірі прожиткового мінімуму і він має право на призначення пенсії лише в розмірі пропорційному наявному страховому стажу, вважають, що пенсія призначена і виплачується згідно з вимогами чинного законодавства. Таким чином відповідач вважає, що правових підстав здійснення перерахунку пенсії немає.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом з наданих сторонами доказів встановлено, що позивач ОСОБА_2 з 17.06.2013 року перебуває на обліку в Рівненському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На звернення позивача ОСОБА_2 федора Миколайовича до відповідача, листом за № Б-08 від 28.04.2017 року відмовило у перерахунку пенсійної виплати в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, зазначивши, що пенсія призначена і виплачується згідно з вимогами чинного законодавства пропорційно неповного страхового стажу позивача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" визначено, що прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003р. № 1058-IV (надалі за текстом - Закон № 1058-IV) мінімальна пенсія, це державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 ст.28 Закону № 1058-IV, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили дієздатність, визначеного законом.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2015 року - 949 гривень, з 1 вересня - 1074 гривні.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1208 гривень.

Згідно ч. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Згідно Закону України "Про державний бюджет на 2017 рік" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає з 01.05.2017 року 1312 грн.

Аналіз норми ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, а перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

За приписами ч.2 ст.7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 №265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» ( із змінами) визначено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, крім осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949 гривень, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

З наведеного вбачається, що відповідачем позивачу призначена та виплачується пенсія в порядку та у розмірі, що передбачений Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» та розмір пенсійних виплат, які проводяться позивачу, є меншим, ніж встановлений Законом розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Згідно з частиною 3 статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.8 Конституції України та ч.3 ст.8 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Верховний Суд України в постанові Пленуму «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996р. зазначив, що оскільки Конституція має вищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії, судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Також, суд звертає увагу на приписи ч. 2 ст. 8 КАС України, яка зобов'язує суд застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях від 18.07.2006 року по справі «Проніна проти України» та від 12.07.2016 року по справі «Петриченко проти України» констатував порушення п. 1 ст. 6 Конвенції. При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначив, що у цих справах заявники звертались до національних судів з вимогою вирішити їх спори щодо пенсії з органами соціального забезпечення. Заявники посилались, зокрема, на положення ст. 46 Конституції України, заявляючи, що їх пенсії не повинні бути нижчими за прожитковий мінімум. Однак національні суди не вчинили жодної спроби проаналізувати позови з цієї точки зору, попри пряме посилання у кожній судовій інстанції. На думку Суду національні суди, цілком ігноруючи цей момент, хоча він був специфічним, доречним та важливим, не виконали свої зобов'язання щодо п. 1 ст. 6 Конвенції.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відповідач, ігноруючи зазначені норми матеріального права та не здійснюючи підвищення пенсії, порушив право позивача на отримання пенсії в розмірі не нижчому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлений законом.

Враховуючи вищевикладене, а також факт того, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, не є стабільним і встановлюється щорічно бюджетним законодавством, а виплата пенсії не підлягає обмеженню строком, суд прийшов до висновку, що дії відповідача по виплаті пенсії позивачу в розмірі, який є нижчим ніж встановлено законом, є неправомірними, а отже позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача провести нарахування та виплатити різницю між прожитковим мінімумом, для осіб, які втратили працездатність та виплаченою позивачу пенсію підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 19, 46 Конституції України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.2, 6, 18, 41, 122, 159-163, 167, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволити.

Зобов'язати Рівненське обєднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком шляхом підвищення її до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність починаючи з 21.10.2016, врахувавши, що розмір нарахованої та виплаченої пенсії ОСОБА_2, з дати перерахунку та надалі, не може бути нижчим від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Здолбунівський районний суд Рівненської області.

Суддя