Справа № 156/321/17
Суддя: Нєвєров І. М.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 156/321/17
Номер провадження: 2-а/156/45/17
рядок статзвіту 2.19.6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2017 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі : головуючого судді Нєвєрова І.М. за участю секретаря Салатюк Г.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

третьої особи без самостійних вимог

на стороні відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Іваничі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Іваничівської селищної ради Волинської області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_3, про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування,

В С Т А Н О В И В:

До Іваничівського районного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до виконавчого комітету Іваничівської селищної ради Волинської області про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в АДРЕСА_1. Рішенням виконавчого комітету Іваничівської селищної ради народних депутатів №60 від 5 серпня 1993 року їй було надано дозвіл на будівництво гаража. Даний факт підтверджується архівним витягом від 15.03.2016 року за №115.На даному місці був побудований гараж, однак документи про право власності виготовлені не були з різних причин. Коли вона звернулася із заявою в Іваничівську селищну раду про дачу дозволу на виготовлення відповідної документації на гараж, то було встановлено, що Іваничівською селищною радою 17.02.2016 року за № 2/55 прийнято рішення про надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для гаражного будівництва.

Хоче звернути увагу суду на ту обставину, що в рішенні Іваничівської селищної ради від 17.02.2016 року №2/55 вказано, що ОСОБА_3 є жителем АДРЕСА_1., тобто виходить, що він зареєстрований за її адресою. Однак, це не відповідає дійсності. Він за цією адресою не прописаний та не проживає, що підтверджується копією будинкової книги. Таким чином, є два рішення селищної ради про дачу дозволів на виготовлення проектної документації на будівництво гаражів на одну і ту ж земельну ділянку.

Коли даний факт виявився, селищна рада на сесії розглянула її заяву та 26 квітня 2016 року своїм рішенням №3/42 скасувала своє попереднє рішення від 17.02.2016 року за №2/55, яким надала дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для гаражного будівництва. Таким чином, селищна рада намагалася усунути виявлені протиріччя та повернути правовідносини у правове поле. Однак, ОСОБА_3 звернувся з позовом до суду про визнання рішення селищної ради від 26.04.2016 року №3/42 протиправним і постановою Іваничівського районного суду від 11.07.2016 року, яке набрало законної сили, рішення селищної ради №3/42 від 26.04.2016р. визнане незаконним та скасоване.

Отже, на даний момент склалася ситуація, коли є два рішення

Іваничівської селищної ради, які виключають одне одного, оскільки рішення селищної ради від 5.08.1993 року №60 також не скасоване, а значить є чинним. Разом з тим, воно прийняте в часі раніше ніж оскаржуване.

Крім того, в рішенні №2/55 від 17.02.2016 року було посилання на ч.12 Перехідних положень Земельного кодексу, однак пункт 12 розділу X Перехідних положень виключено на підставі Закону № 5245-УІ від 06.09.2012.

Таким чином, в оскаржуваному рішенні виконавчого комітету

Іваничівської селищної ради є посилання на норму права, яка на момент прийняття такого рішення не діяла.

Просить визнати недійсним та скасувати рішення Іваничівської селищної ради Іваничівського району Волинської області №2/55 від 17 лютого 2016 року «Про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для гаражного будівництва».

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з вищенаведених підстав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча відповідача - Іваничівську селищну раду було належно повідомлено про час та місце проведення судового засідання, заперечень на позов не надходило.

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 вважає, що позов не підлягає до задоволення, посилаючись на те, що рішення Іваничівської селищної ради, яке оскаржує позивач, є ненормативними правовими актами органу місцевого самоврядування, та є актами одноразового застосування і вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. Він на підставі оскаржуваного рішення вже замовив виготовлення технічної документації в спеціалізованій організації і сплатив за це немалу суму грошових коштів, тобто поніс витрати. Крім того, в рішенні Іваничівської селищної ради, яким йому надано дозвіл на виготовлення технічної документації , не вказано точного місця розташування земельної ділянки у розмірі 0,01 га , яка йому виділяється під будівництво гаража . Таким чином, це рішення не порушує ніяких прав позивача.

Заслухавши позивача, його представника, третю особу без самостійних вимог на стороні відповідача , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету Іваничівської селищної ради № 60 від 05 серпня 1993 року ОСОБА_4 надано дозвіл на будування гаража для тимчасового користування з легкозбірних конструкцій по АДРЕСА_1 , що підтверджено архівним витягом. (а.с.8)

Рішенням Іваничівської селищної ради № 2/55 від 17 лютого 2016 року ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для гаражного будівництва орієнтованою площею 0,01 га в АДРЕСА_1 з земель житлової та громадської забудови селищної ради не наданих у власність та постійне користування. ( а.с.9)

Із першого рішення Іваничівської селищної ради вбачається, що позивачу селищна рада надала дозвіл на будівництво гаража по АДРЕСА_1. Земельна ділянка під гаражом ні в оренді, ні у власності позивача не знаходиться і рішення селищної ради про виділення їй земельної ділянки взагалі не приймалося.

В оскаржуваному позивачем рішенні від 17 лютого 2016 року конкретне місце розташування земельної ділянки, на яку надано дозвіл ОСОБА_3 на виготовлення технічної документації , не вказане , що говорить про те, що ніяким чином воно не порушує прав позивача.

Що стосується твердження позивача про неправильне застосування норми права, яка на момент прийняття рішення не діяла, то суд зазначає наступне.

Рішення, яке просить скасувати позивач, прийняте відповідним органом місцевого самоврядування в межах його повноважень і зайве посилання на недіючу норму законодавства не може слугувати підставою для його скасування, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Згідно змісту ст. 94 КАС України розподіл судових витрати здійснюється за наслідками вирішення судової справи. Враховуючи , що позивач, якій у задоволенні позовних вимог відмовлено, звільнена від сплати судового збору як інвалід ІІ групи, то судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування», ст.ст. 11, 71, 122, 160-162 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Іваничівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.М.Нєвєров