Справа № 702/720/17
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 702/720/17 Головуючий у 1-й інстанції Чорненька Д.С.
Суддя-доповідач Желтобрюх І.Л.
27 вересня 2017 року м. Київ
Судом розглядається справа за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області (далі - відповідач) про визнання дій неправомірними та зобов'язання надати публічну інформацію.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції, двоє з трьох суддів колегії суддів прийшли до висновку про необхідність залучення до участі у справі другого відповідача, про що судом прийнято відповідну ухвалу.
З таким висновком не погоджуюсь з огляду на наступне.
Порядок заміни неналежної сторони визначено ст. 52 КАС України.
За положеннями цієї статті суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.
Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, про що суд повідомляє третю особу.
Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні адміністративного позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.
Після заміни сторони, вступу третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.
Таким чином, при залученні другого відповідача розгляд справи повинен бути розпочатий спочатку.
У розумінні цієї статті залучення другого відповідача можливе лише в ході судового розгляду справи, на якій стверджуване в позовній заяві порушення прав чи інтересів ще не отримало судового розсуду у вигляді судового рішення по суті спору - в постанові, або іншому судовому рішенні.
Подібну правову позицію наведено у постанові Верховного суду України від 03 лютого 2016 року по справі № 817/4248/14.
При цьому, слід враховувати, що особа, яка залучається до участі у справі у процесуальному статусі відповідача має процесуальні права та процесуальні обв'язки, визначені КАС України.
Залучення ж такої особи на стадії апеляційного розгляду справи позбавляє залученого відповідача можливості користуватися своїми процесуальними правами, гарантованими КАС України в суді першої інстанції, що є порушенням принципу рівності сторін.
Крім того, згідно зі ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Визначення обсягу вимог, що підлягають судовому захисту, є диспозитивним правом позивача.
Частиною 4 ст. 195 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.
Отже, на стадії апеляційного розгляду справи позивач позбавлений права змінювати позовні вимоги, які були заявлені в суді першої інстанції, а тому неможливо заявити нові вимоги до відповідача, що був залучений до участі у справі апеляційним судом.
Виходячи з аналізу вказаних норм, слід зробити висновок, що суд апеляційної інстанції при перегляді судового рішення суду першої інстанції може вийти лише за межі доводів апеляційної скарги. Вихід за межі позовних вимог, як і залучення інших осіб до участі у справі, можливий лише судом першої інстанції до вирішення справи по суті.
З огляду на викладене, не погоджуюсь з висновком колегії суддів про необхідність залучення відповідача до участі у справі на стадії апеляційного розгляду.
Суддя А.Б. Парінов