Справа № 816/664/17
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 р.Справа № 816/664/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Тацій Л.В. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 06.06.2017р. по справі № 816/664/17

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Полтавській області треті особи Ковалівська сільська рада Полтавського району Полтавської області

про визнання протиправною та скасування відмови, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

10 травня 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа - Ковалівська сільська рада Полтавського району Полтавської області, про визнання протиправною та скасування відмови ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Полтавській області, викладеної в листі від 04.05.2017 № 5205/6-17, якою позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області; зобов'язання надати дозвіл позивачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідно до положень пункту 14 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", пункту "б" частини першої статті 121 Земельного кодексу України, він, як учасник бойових дій, має переважне право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки площею не більше 2,0 га для ведення особистого селянського господарства. Вказував, що ОСОБА_1 управлінням Держгеокадастру у Полтавській області за результатами розгляду заяви про надання дозволу на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відмовлено у наданні такого дозволу з підстави, яка не входить до переліку виключних підстав, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суд від 06.06.2017р. адміністративний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа - Ковалівська сільська рада Полтавського району Полтавської області, про визнання протиправною та скасування відмови, зобов'язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Полтавській області в частині не прийняття рішення по суті за результатами розгляду клопотання ОСОБА_2 від 20 квітня 2017 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за межами населеного пункту на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, у місячний строк, встановлений частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України. Зобовязано Головне управління Держгеокадастру Полтавської області прийняти рішення по суті за результатами розгляду клопотання ОСОБА_2 від 20 квітня 2017 року (вхідний № К-8618/0/5-17 від 20 квітня 2017 року) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за межами населеного пункту на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 управлінням Держгеокадастру у Полтавській області подано апеляційну скаргу, в якій зазначають, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом було не в повній мірі враховано дійсні обставини справи, що призвело до порушення норм матеріального права з наступних підстав. Вказують, що рішенням 11 сесії 7 скликання Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 09.07.2016 року «Про внесення змін до генерального плану забудови з розробкою плану зонування території с. Ковалівка на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області» було внесено зміни до Генерального плану та укладений договір на виконання робіт з розробки проекту внесення змін до Генерального плану с. Ковалівка від 14.09.2016 року. Відповідно до внесених змін, вищезазначена земельна ділянка входить в масив який визначений для розширення території с. Ковалівка. Зазначають, що Полтавським окружним адміністративним судом не враховано, що 05.05.2017р. ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Полтавській області було здійсненна запит Сільському голові Ковалівської сільської ради ОСОБА_3 щодо надання дозволу громадянину ОСОБА_2 та додано відповідне викопіювання. 19 травня 2017 року до ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Полтавській області надійшла відповідь, відповідно до якої Ковалівська сільська рада заперечує проти виділення земельних ділянок у приватну власність ОСОБА_2 на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Крім того, 24.05.2017 р. управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно було надіслано лист Сільському голові Ковалівської сільської ради ОСОБА_3 щодо надання інформацію щодо стану виконання робіт по розробці, зазначеного Вами у клопотанні, генерального плану зонування території населеного пункту з включенням нових територій на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Враховуючи вищевикладене, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області здійснило усі необхідні дії щодо повного та обєктивного розгляду клопотання громадянина ОСОБА_2 Вказують, що на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року №898 за окремим дорученням Держгеокадастру в області здійснюється робота по резервуванню земельних ділянок, які можуть бути надані учасникам АТО і членам загиблих учасників АТО за рахунок земель державної та комунальної власності, що перебувають у запасі. Також зазначають, що, статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що Юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно- правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень. Постановою Верховного суду України від 24 лютого 2015 року №21- 34а 15 встановлено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно - правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. З КАС). Враховуючи вищевикладене, вважаємо, що відсутній предмет спору, оскільки гр. ОСОБА_2 просить визнати протиправною та скасувати відмову, проте вказане клопотання не було розглянуто по суті, тобто Головне управління не відмовляє у гарантованому Позивачу ОСОБА_4 України праві на землю, а лише відтерміновує розгляд клопотання до моменту отримання відповіді Ковалівської сільської ради, після якої клопотання буде розглянуто по суті. Враховуючи вищевикладене, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області діяло в межах своєї компетенції та без порушень вимог чинного законодавства. На підставі вищевикладеного просять скасувати Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 06.06.2017 р. у справі № 816/664/17.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 6 ст. 12 КАС України та ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В частині відмови в задоволенні позову постанова не оскаржена.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають частковому задоволенню.

Як було встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджено залученою до матеріалів справи копією посвідчення серії АА № 277070 (а.с.10) .

20 квітня 2017 року позивач через свого уповноваженого представника звернувся до ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Полтавській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації (а.с.35).

До заяви додано викопіювання з графічного матеріалу, на якому зображено бажане місце розташування земельної ділянки, викопіювання з публічного-кадастрової карти України, копію паспорта та копію реєстраційного номера облікової картки платника податків, документ, що посвідчує учасника бойових дій.

Листом від 04 травня 2017 року за вих. № 5205/6-17 (а.с.37) відповідач повідомив позивача, що згідно листа Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 09 липня 2016 року, прийнято рішення 11 сесії 7 скликання Ковалівської сільської ради "Про внесення змін до генерального плану забудови з розробкою плану зонування території с. Ковалівка на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області" та укладений договір на виконання робіт з розробки проекту внесення змін до Генерального плану с. Ковалівка Полтавського району Полтавської області від 14 вересня 2016 року, вищезазначена земельна ділянка входить в масив, який визначений для розширення території с. Ковалівка.

З метою узгодження дій та уникнення конфлікту з Виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради, ОСОБА_1 управлінням Держгеокадастру у Полтавській області направлено лист до Ковалівської сільської ради Полтавського району, стосовно висловлення позиції сільської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зазначеної у клопотанні.

Також зазначено, що вирішення питання позивача можливе з урахуванням відповіді Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Після отримання відповіді Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повернеться до розгляду клопотання позивача.

Позивач, розцінюючи вищезазначений лист ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Полтавській області як відмову у задоволенні його клопотання, звернувся до суду із даним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості в частині визнання дій відповідача неправомірними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності ОСОБА_4 чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Положеннями ст. 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Поняття суб'єкта владних повноважень визначено у пункті 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно із яким суб'єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Справою адміністративної юрисдикції, відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

У ч. 1 ст. 17 КАС України закріплено, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до пунктів 1 та 4 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що обов'язковою ознакою публічно-правового спору, який підлягає розгляду судом в порядку адміністративного судочинства, є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб'єкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони суб'єкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції. При цьому, такі функції та повноваження повинні здійснюватись цим суб'єктом саме у тих правовідносинах, в межах яких виник спір.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно з ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Таким чином, спори з приводу прийняття суб'єктом владних повноважень рішень, які стосуються набуття фізичною чи юридичною особою права користування земельною ділянкою мають вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне. Тобто при здійсненні повноважень власника землі відповідач є рівноправним суб'єктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію права розпоряджатися землею. У цьому випадку відсутня підпорядкованість одного учасника земельних правовідносин (фізична особа) іншому (Держгеокадастр), яка має місце під час здійснення владних управлінських функцій.

В позовній заяві позивачем заявлено вимоги щодо у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Таким чином приймаючи рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою відповідачем не порушено право позивача на користування чи розпорядження земельною ділянкою.

ОСОБА_5 Суд України у постанові від 13.07.2016 у справі №21-1265а16 (813/3482/14) зазначив, що відмовляючи позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для особистого селянського господарства відповідач (територіальний орган Держземагентства, правонаступниками яких є територіальні органи Держгеокадастру) здійснює владні управлінські функції, у зв'язку з чим спір належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Так, у відповідності до ч.1 ст.244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

При цьому колегія суддів не вбачає підстав відступати від позиції Верховного суду України згідно ч. 2 с. 244-2 КАС України.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до положень пункту 14 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам бойових дій надаються такі пільги: першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Згідно з частиною першою статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Пунктом "б" частини першої статті 121 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

За приписами частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_5 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Як визначено частиною сьомою згаданої статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельний кодекс України чітко встановлює строк розгляду клопотання та визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах безоплатної приватизації, при цьому зобов'язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в наданні такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Аналіз листа ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Полтавській області від 04 травня 2017 року за вих. № 5205/6-17 на адресу позивача у зв'язку із розглядом клопотання останнього про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області орієнтовною площею 2,00 га, свідчить, що надана відповідь не містить вирішення по суті поставленого позивачем в клопотанні питання.

У судовому засіданні 06 червня 2017 року представником відповідача зазначено, що на дату розгляду справи інший лист чи інший документ, яким вирішено по суті клопотання позивача, ОСОБА_1 управлінням Держгеокадастру у Полтавській області не складався.

Таким чином відповідачем в установлені Земельним кодексом України строки (1 місяць) не прийнято рішення про надання відповідного дозволу або мотивованої відмови у наданні такого дозволу з підстав, передбачених частиною сьомою статті 118 Земельного Кодексу.

У листі від 04 травня 2017 року №5205/6-17 Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області посилається на лист Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 09 липня 2016 року, згідно із яким прийнято рішення 11 сесії 7 скликання Ковалівської сільської ради "Про внесення змін до генерального плану зонування території с. Ковалівка на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області" та укладений договір на виконання робіт з розробки проекту внесення змін до Генерального плану с. Ковалівка Полтавського району Полтавської області від 14 вересня 2016 року, при цьому земельна ділянка, щодо якої подано клопотання позивачем, входить в масив, який визначений для розширення території с. Ковалівка.

Також у вказаному листі відповідач зазначає, що з метою узгодження дій та уникнення конфлікту з Виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради, ОСОБА_1 управлінням Держгеокадастру у Полтавській області направлено лист до Ковалівської сільської ради Полтавського району, стосовно висловлення позиції сільської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зазначеної у клопотанні.

Суд зауважує, що відповідачем не надано на вимогу суду копію листа Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 09 липня 2016 року, на який наявні посилання у листі від 04 травня 2017 року №5205/6-17, натомість надано лист Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 18 серпня 2016 року № 83/SG, в якому зазначено, що у зв'язку з розробленням генеральних планів, планів зонування населених пунктів Ковалівської сільської ради земельні ділянки, які розташовані на графічних матеріалах, будуть введені в межі населених пунктів, виходячи з чого, Виконавчий комітет Ковалівської сільської ради категорично проти надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства (а.с. 42) та лист Ковалівської сільської ради від 16 серпня 2016 року № 729, в якому викладено прохання не виділяти земельні ділянки на території Ковалівської сільської ради без погодження з Ковалівською сільською радою (а.с. 43).

Також суд бере до уваги, що у листі від 04 травня 2017 року №5205/6-17 відповідач зазначив, що ним направлено лист до Ковалівської сільської ради Полтавського району стосовно висловлення позиції про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зазначеної у клопотанні, однак фактично такий лист направлено 05.05.2017 за вих. № 18-16-0.332.3198/2-17 (а.с. 67), тобто після надання відповіді позивачу.

Суд не заперечує права ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Полтавській області звертатися до інших установ, підприємств чи організацій із запитами під час розгляду клопотань заявників щодо надання дозволів на розробку проектів землеустрою, однак такі повноваження мають реалізовуватися з метою, з якою вони надані суб'єкту владних повноважень, а також запити повинні бути здійснені та відповіді на запити повинні бути враховані у межах строку, встановленого ч. 7 ст. 118 ЗК України для вирішення таких зазначених клопотань.

Відносно посилання відповідача у листі від 04 травня 2017 року №5205/6-17 на те, що вирішення питання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області можливе з урахуванням відповіді Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області і після отримання відповіді Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повернеться до розгляду даного питання, суд зауважує, що таким чином відповідач відтерміновує з непередбачених Земельним кодексом України підстав на невизначений період прийняття рішення, обов'язок прийняття якого покладений на нього законом.

Суд враховує, що на час розгляду справи відповідачем не розглянуто клопотання позивача від 20 квітня 2017 року та не прийнято рішення по суті поставленого у ньому питання в строк та на підставах, встановлених статтею 118 Земельного кодексу України.

ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Полтавській області від 04 травня 2017 року №5205/6-17 не містить відомостей щодо вирішення заявленого позивачем клопотання по суті, як і не містить мотивованої відмови із посиланням на законодавчі підстави.

За таких обставин суд приходить до висновку, що мала місце не відмова у задоволенні клопотання позивача, а протиправна бездіяльність ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Полтавській області в частині не прийняття рішення по суті поставленого питання за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 від 20 квітня 2017 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області у строк, встановлений частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України. ОСОБА_6 бездіяльність є порушенням прав позивача на розгляд суб'єктом владних повноважень його клопотання у встановленому законодавством порядку, що потребує судового захисту.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання ГУ Держгеокадастру у Полтавській області надати дозволи на розробку проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) з таких підстав.

Так, позивачем в прохальній частині позову обрано такий спосіб захисту свого порушеного права як зобов'язання ГУ Держгеокадастру у Полтавській області надати ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Як встановлено під час розгляду справи, надані позивачу відповіді не містять вирішення заявленого клопотання по суті звернення, рішення за результатами розгляду відповідачем не приймалось.

Відповідно до норм чинного законодавства повноваження відповідача щодо вирішення клопотань про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

У даному випадку існує два варіанти прийнятих рішень відповідачем - або прийняття рішень про надання дозволу позивачам на розробку проектів землеустрою на відведення запитуваних земельних ділянок, або обґрунтована відмова у наданні такого дозволу виключно з підстав, визначених п. 6 ст. 118 ЗК України.

Враховуючи те, що клопотання позивача не вирішувалося по суті уповноваженим органом, адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань по суті, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

За таких обставин позовні вимоги в частині зобов'язання ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Полтавській області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки задоволенню не підлягають.

За змістом частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Колегія суддів зазначає, що , обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд першої інстанції правильно застосував частину 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою повного захисту прав та інтересів позивача, та вийшов за межі позовних вимог зобов'язавши Головне управління Держгеокадастру Полтавської області прийняти рішення по суті за результатами розгляду клопотання ОСОБА_2 від 20 квітня 2017 року (вхідний № К-8618/0/5-17 від 20 квітня 2017 року) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за межами населеного пункту на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Отже, позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі зясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 06.06.2017р. по справі № 816/664/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_7
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_6 ОСОБА_8
Повний текст ухвали виготовлений 26.09.2017 р.