Справа № 315/1102/17
Суддя: Романько О. О.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 315/1102/17
Номер провадження № 2-а/315/30/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року м. Гуляйполе

Суддя Гуляйпільського районного суду Запорізької області Романько О.О., розглянувши адміністративний позов територіальної громади міста Гуляйполе в особі Гуляйпільської міської ради Запорізької області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_5 реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про оскарження рішення, дії державного реєстратора,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов територіальної громади міста Гуляйполе в особі Гуляйпільської міської ради Запорізької області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_5 реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про оскарження рішення, дії державного реєстратора.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд дійшов наступних висновків.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно - правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Згідно із п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Закріплений у КАС України принцип інстанційної підсудності розмежовує справи, підвідомчі адміністративним судам, у межах системи адміністративних судів між окремими її елементами.

Частинами 1, 3 статті 18 КАС України визначено перелік справ, які предметно підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Разом з тим, пунктом 1 частини 2 ст. 18 КАС України визначено, що окружним адміністративним судам підсудні справи в яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач оскаржує рішення державних реєстраторів ОСОБА_5 реєстраційних послуг Запорізької міської ради.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямовані на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, підтвердження і офіційне визнання речових прав відбувається саме державою, а не територіальними громадами.

З наведеного випливає, що повноваження посадової особи органу місцевого самоврядування щодо здійснення державної реєстрації прав є делегованими державою.

Вказана позиція колегії суддів також підтверджується пп. 8 п. «б» ч. 1 ст. 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР, згідно якої до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до п. 9 ст. 2 цього ж Закону реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.

Статтею 6 зазначеного Закону визначена система органів та суб'єкти, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав.

Так, організаційну систему державної реєстрації прав становлять:1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи;2) суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.

В силу положень ст. 11 вказаного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 N 150 «Питання Міністерства юстиції» з 07.04.2015 Міністерство юстиції України забезпечує здійснення функцій і повноважень Укрдержреєстру, які покладені на нього постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 N 17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції».

Зокрема, постановою КМУ № 17 на Міністерство юстиції покладено завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), з питань державної реєстрації актів цивільного стану, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, договорів комерційної концесії (субконцесії), з питань реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади м. Києва, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності.

Частиною 1 ст. 37 Закону визначено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Крім того, ст. 37-1 Закону передбачено, що контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб'єктів державної реєстрації прав.

Тобто, державні реєстратори підконтрольні у своїй діяльності центральному органу виконавчої влади, вчиняють дії та приймають рішення на виконання делегованих повноважень державного органу.

Отже, не зважаючи на те, що державні реєстратори можуть перебувати в трудових відносинах, як з органом місцевого самоврядування, так і місцевими органами виконавчої влади або бути самоврядною особою, прийняття ними рішень з питань реєстрації речових прав на нерухоме майно є безпосереднім виконанням державних функцій, які делеговані державному реєстратору, як уповноваженій особі.

Таким чином, даний спір виник між позивачем та посадовими особами органу державної виконавчої влади.

З аналізу вищенаведених правових норм слідує, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є делегованою державою владною управлінською функцією, яка направлена на офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Оскільки в позові заявлено вимоги про визнання протиправними (незаконними) та скасування рішень (реєстраційних дій) державних реєстраторів про скасування державної реєстрації прав, суд визнає, що в цій ситуації державні реєстратори діяли як суб'єкти владних повноважень і тому ця справа є адміністративною і підсудна окружному адміністративною суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дана справа згідно положень ч.2 ст.18 КАС України предметно підсудна окружному адміністративному суду та на підставі п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України вказана позовна заява має бути повернута позивачу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 18, 19, 108, 160, 165, 185, 186, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву територіальної громади міста Гуляйполе в особі Гуляйпільської міської ради Запорізької області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_5 реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про оскарження рішення, дії державного реєстратора повернути позивачу для звернення до належного суду.

Розяснити позивачу про необхідність звернення з даним позовом до Запорізького окружного адміністративного суду та, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Гуляйпільський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_6