Справа № 490/12096/16-а
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 490/12096/16-а

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Черенкова Н.П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - доповідача Кравця О.О.
судді -Домусчі С. Д.
судді - за участю секретаряКоваля М.П. Сторчака О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Центрального районного суду м.Миколаєва від 06.06.2017 р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Миколаївської митниці ДФС про скасування постанови по справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

19.12.2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Миколаївської митниці ДФС та просив скасувати постанову №173/50400/16 від 06.12.2016 року, якою позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу розміром 8 500 грн., 00 коп.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.06.2017 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись зі вказаною постановою представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій вважає вказану постанову прийнятою з порушенням норм процесуального та матеріального права, та просив її скасувати та прийняти нову, якою провадження у митній справі закрити.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом 1-ої інстанції було встановлено, що 05.08.2016 року на митну територію України у зоні діяльності Одеської митниці ДФС, ОСОБА_5 в режимі «транзит»,з використанням смуги руху «зелений коридор» був ввезений товар, а саме автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, 2004 року випуску.

26.08.2016 року, відносно гр. ОСОБА_5, з приводу перевищення десятиденного строку доставки до органу доходів і зборів призначення товару - автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, що перебуває під митним контролем, більше, ніж на десять діб, працівниками Миколаївської митниці ДФС було складено протокол про порушення митних правил №142/50400/16 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

31.08.2016 року до Миколаївської митниці ДФС ОСОБА_5 звернувся із заявою про продовження терміну перебування на митній території України автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, 2004 року випуску. Під час проведення перевірки документів встановлено, що зазначений автомобіль був ввезений на територію України через митний пост «Роздільна» Одеської митниці ДФС в митному режимі «транзит» використанням смуги руху «зелений коридор». Вказаний автомобіль за межі митної території України не вивезений в іншій митний режим не розміщений.

12.09.2016 року з Чернігівської митниці ДФС до Миколаївської митниці ДФС, надійшов лист від 09.09.2016 №2758/25-70-61, стосовно перетину у пункті пропуску ВМО №1 митного поста «Нові Яриловичі», у напрямку «виїзд» з митної території України транспортного засобу марки VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, під керуванням громадянина України ОСОБА_5.

09.09.2016 року, ОСОБА_5 пред'явив довідку Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №7» м. Миколаєва б/н про лікування у медичному закладі у період з 12.08.2016 по 02.09.2016, для підтвердження факту непереборної сили, тобто неможливості своєчасного доставлення вищевказаного автомобіля до органу доходів і зборів призначення (Чернігівської митниці ДФС).

Відповідно до постанови №142/50400/16 від 12.10.2016 року, ОСОБА_5 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил ч.3 ст.470 МК України, з накладенням штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів громадян, тобто у сумі 8500,00 грн. (Правомірність вказаної постанови була встановлена судовим рішенням - постановою Центрального районного суду м.Миколаєва від 23.01.2017 року по справі №2-а/490/221/2017 , яка набула законної сили згідно ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2017 року) .

25.11.2016 року позивач виїхав з України на вказаному автомобілі та 27.11.2016 року здійснив його повторне ввезення .

18.10.2016 року, згідно отриманої відповіді начальника управління охорони здоров'я Миколаївської міської ради (вих. №1388/15.01.18), встановлено, що за результатами проведеної перевірки, комісія управління прийшла до висновку, що довідка від 02.09.2016 року, яка надана Комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги №7» м. Миколаєва гр. ОСОБА_5, видана з порушенням вимог наказу Міністерства охорони здоров'я України від 13.11.2001 року №455 «Про затвердження Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян»( у довідці зазначається дата та час звернення , а ні період) та не може розцінюватись як документ, який засвідчує непрацездатність громадянина ОСОБА_5 в період з 12.08.2016 року по 02.09.2016 року, але було підтверджено факт звернення 12.08.2016 року до лікаря комунального закладу , встановлення діагнозу бронхопневмонія та призначення амбулаторного лікування.

04.11.2016 року був складений протокол на ОСОБА_5 №173/50400/16 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 МК України, яким було встановлено, що 09.09.2016 року, до ВМО №1 м/п «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС у напрямку «виїзд» з митної території України прибув автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5, та для здійснення митних формальностей та звільнення від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 470 Митного кодексу України було надано довідку Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №7» м. Миколаєва б/н про лікування у медичному закладі у період з 12.08.2016 по 02.09.2016, а також було надано акт виконаних робіт №179 від 09 вересня 2016 року (виданий філією ТОВ «Пассифік плюс» «Пассифік плюс СТО»), що підтверджувало факт перебування т/з «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 з 02.09.2016 року по 09.09.2016 року на ремонті.

Відповідно до постанови начальника Миколаївської митниці ДФС, №173/50400/16 від 06.12.2016 року, на підставі ст.522-527 Митного кодексу України , ст. 35 КУАП , ОСОБА_5 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил ч.3 ст.470 МК України, з накладенням штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів громадян, тобто у сумі 8500,00 грн.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:

Відповідно до приписів ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

За приписами частини першої статті 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Визначення митного режиму "транзит" міститься у статті 90 Митного кодексу України та означає митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з частиною першою статті 73 Митного кодексу України умови перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у відповідному митному режимі, обмеження щодо їх використання, застосування заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами України з питань державної митної справи та у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Строки транзитних перевезень передбачено у статті 95 Митного кодексу України та встановлюються для автомобільного транспорту - 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб.

За приписами статті 508 Митного кодексу України у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи.

До процесуальних дій належать: 1) складення протоколу про порушення митних правил; 2) опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб; 3) витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них; 4) тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, та документів на них; 5) митне обстеження; 6) пред'явлення товарів, транспортних засобів і документів для впізнання; 7) експертиза; 8) взяття проб та зразків для проведення дослідження (аналізу, експертизи).

Згідно ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 2 ст.95 Митного кодексу України передбачено, що до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається, зокрема, час дії обставин, зазначених у статті 192 МК України.

Згідно ч.1 ст.192 Митного кодексу України , у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.8 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову та про правомірність дій суб'єкта владних повноважень стосовно притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною третьої статті 470 Митного кодексу України, що полягає у перевищенні встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, так як за аналогічне порушення ОСОБА_5 вже притягувався до адміністративної відповідальності, з накладенням штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів громадян, тобто у сумі 8500,00 грн. відповідно до постанови №142/50400/16 від 12.10.2016 року, але після цього автомобіль залишив територію України та був ввезений знов, а тому постанова №173/50400/16 від 06.12.2016 року не суперечить вимогам ст.61 Конституції України, а непрацездатність громадянина ОСОБА_5 в період з 12.08.2016 року по 02.09.2016 року та наявність дій обставин непереборної сили не були підтверджені належними та допустимими доказами , хоч було підтверджено факти звернення позивача 12.08.2016 року до лікаря комунального закладу , встановлення йому діагнозу бронхопневмонія та призначення амбулаторного лікування, але відсутні докази повторного звернення до лікаря після проходження курсу лікування , яке б мало підтвердити період лікування .

Доводи апеляційної скарги висновків суду 1-ої інстанції не спростовують.

Згідно ч.2 ст. 200 КАС України не може бути скасовано правильне,по-суті, рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Таким чином, апеляційний суд доходить до висновку, що не має підстав в межах доводів апеляційної скарги для скасування чи зміни постанови суду 1-ої інстанції .

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.196, п.1 ч.1. ст.198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205,ст. 206,210, 211, 212 , ч. 5 ст. 254 КАС України, апеляційний суд ,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення , а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.06.2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення ,та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий

суддя-доповідач Кравець О.О.

Суддя Домусчі С.Д.

Суддя Коваль М.П.