Справа № 804/1781/17
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 рокусправа № 804/1781/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чередниченка В.Є.

суддів: Іванова С.М. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року у справі №804/1781/17 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявами про забезпечення адміністративного позову від 31.05.2017 року, 06.06.2017 року та 16.06.2017 року, в яких просить зупинити дію рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області №49/ДПР-17 від 24.05.2017 року про застосування відносно позивача дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на 6 (шість) місяців.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає про те, що оскарження рішення №49/ДПР-17 від 24.05.2017 року не зупиняє дію цього рішення, а отже захист порушених прав стане неможливим без вжиття заходів забезпечення адміністративного позову та для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року у задоволенні клопотань відмовлено повністю.

Ухвала мотивована тим, що позивачем не надані докази які підтверджують необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, звернувся з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу про задоволення клопотання про забезпечення адміністративного позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач має право на зайняття адвокатською діяльністю, що підтверджується відповідним свідоцтвом №420 від 24.03.2006 року.

Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області №49/ДПР-17 від 24.05.2017 року застосовано відносно позивача дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на 6 (шість) місяців (т.1 а.с.139-140).

Не погодившись із вищезазначеним рішенням, позивач оскаржив його в судовому порядку.

Відповідно до частини 1 статті 42 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат чи особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, має право оскаржити рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду. Оскарження рішення не зупиняє його дії.

Тобто, факт оскарження законності рішення не зупиняє його дію.

Відповідно до частини 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Тобто, частина 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову необхідна наявність однієї з умов:

- наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

- наявність підстав вважати, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат;

- наявність очевидних ознак протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

Під час вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Як вбачається зі змісту клопотань про забезпечення позову від 31.05.2017 року, 06.06.2017 року та 16.06.2017 року, позивач зазначає про те, що захист порушених прав стане неможливим без вжиття заходів забезпечення адміністративного позову та для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат (а.с.31-32, 60-61, 249-250).

Статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Обґрунтування позивача щодо необхідності забезпечення позову базуються виключно на припущеннях останнього, не доводяться належними та допустимими доказами, а тому у суду були відсутні законні підстави для ухвалення судового рішення про забезпечення позову у спосіб, заявлений позивачем.

Таким чином, позивачем не доведено, судом першої інстанції не встановлено, обставин, які б стали підставою для забезпечення позову. Також зі змісту клопотань про забезпечення позову не вбачаються очевидні ознаки протиправності оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень.

Отже, позивачем при зверненні з клопотаннями про забезпечення позову від 31.05.2017 року, 06.06.2017 року та 16.06.2017 року не доведено наявності хоча б однієї з вичерпного переліку підстав, передбачених ст. 117 КАС України, для постановлення судом відповідної ухвали.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому ухвалу суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 199, статтями 200, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2017 року у справі №804/1781/17 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 29 вересня 2017 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: Т.І. Ясенова