Справа № 810/2144/17
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/2144/17

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 року м. Київ Справа № 810/2144/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши позовну заяву

Фастівського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фастівагрошляхбуд"

про про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Заборгованість у вказаній сумі виникла у відповідача за зобов’язаннями зі сплати фінансових санкцій та пені.

Ухвалою від 29.06.2017 судом відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду на 25.07.2017.

У судове засідання 25.07.2017 представники сторін не з'явились. Від відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому відповідач також зазначив, що у наступному судовому засіданні надасть відповідні пояснення, які мають значення для розгляду справи.

У наступне судове засідання 20.09.2017 представники сторін не з'явились.

Представник позивача надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження, у клопотанні просив суд позов задовольнити.

Від відповідача до суду відзиву на позовну заяву, заперечень проти позову, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань станом на 20.09.2017 не надходило.

Керуючись положеннями частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд здійснив розгляд даної справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши представлені позивачем документи та інші зібрані по справі матеріали, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фастівагрошляхбуд" є юридичною особою, як платник внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування перебуває на обліку у Фастівському об'єднаному управлінні пенсійного фонду України Київської області.

На час розгляду справи та винесення рішення по суті заявлених позовних вимог доказів про сплату заборгованості відповідачем не надано.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Відповідно до частини шостої статті 20 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Частиною другою статті 20 зазначеного Закону встановлено, що обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Частиною шостою статті 20 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Для страхувальників, що мають найманих працівників, базовим звітним періодом є календарний місяць. Згідно з частиною дванадцятою статті 20 зазначеного Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до підпункту 1 пункту 8 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до набрання чинності законом про спрямування частини страхових внесків до Накопичувального фонду (крім підпункту 5, який діє протягом строку, визначеного Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо оподаткування сільськогосподарських підприємств та підтримки соціальних стандартів їх працівників" від 24 червня 2004 року), платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, визначені пунктами 6 - 10 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", сплачують збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в порядку та розмірах, визначених зазначеним Законом.

Законом України "Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та пунктом 4.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (в редакції що діяла на момент виникнення заборгованості), встановлено, що платникам страхових внесків встановлено ставку 33.2% від суми фактичних витрат на оплату праці та 2% від суми доходу у вигляді заробітної плати для всіх працюючих громадян.

Відповідно до пункту першого частини десятої статті 106 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" за несвоєчасне перерахування або несвоєчасне зарахування на банківські рахунки органів Пенсійного фонду та Накопичувального фонду сум страхових внесків, фінансових санкцій, зазначених у частині дев'ятій цієї статті, сум інвестиційного доходу, одержаного від інвестування коштів Накопичувального фонду, за несвоєчасне перерахування за платіжними документами виконавчих органів Пенсійного фонду та несвоєчасне зарахування на банківські рахунки сум коштів Пенсійного фонду та Накопичувального фонду, які використовуються на цілі, передбачені цим Законом, нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка зазначених сум, розрахована за кожний день прострочення їх перерахування (зарахування) та накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не зарахованих (не перерахованих) сум.

Згідно з пунктом 9 частини другої статті 106 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" (в редакції що діяла на момент виникнення заборгованості), за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Абзацом восьмим пункту 3 статті 106 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" передбачено право органів Пенсійного фонду звертатись до суду з позовами про стягнення недоїмки.

Наявність у відповідача заборгованості за внесками на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування підтверджується розрахунком боргу на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, витягом з картки особового рахунку страхувальника, а також копією вимоги про сплату боргу.

На час розгляду справи та винесення рішення по суті заявлених позовних вимог доказів про сплату заборгованості відповідачем не надано.

З таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.