Справа № 243/6450/17
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кузнецов Р. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року справа №243/6450/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача ОСОБА_2, суддів Гаврищук Т.Г., Ястребової Л.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 03 серпня 2017 року по справі № 243/6450/17 за позовом ОСОБА_3 до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірним рішення та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просив суд: визнати неправомірною відмову відповідача про перерахунок призначеного довічного грошового утримання судді у відставці; зобовязати зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1985 року по 28 серпня 1989 рік, та календарний період роботи позивача на посаді стажиста Торезького міського народного суду Донецької області з 01 серпня 1989 року по 13 жовтня 1991 рік; зобовязати відповідача здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 % від заробітку працюючого судді на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з 14 грудня 2016 року з урахуванням раніше здійснених виплат та з урахуванням наявного стажу, який дає право на відставку судді (а.с.2-7).

В обґрунтування зазначив, що відповідач безпідставно не зарахував до стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці вищезазначені періоди, чим порушив його конституційні права (а.с.2-8).

Постановою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 03 серпня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірним та скасовано рішення № 43 від 12 липня 2017 року про відмову в перерахунку пенсії.

Зобовязано відповідача зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1985 року по 28.06.1989 року, календарний період роботи позивача на посаді стажиста Торезького міського народного суду Донецької області з 01.08.1989 року по 13.10.1991 рік.

Зобовязано відповідача здійснити позивачу перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від заробітку працюючого судді на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з 01 липня 2017 року, з урахуванням раніше здійснених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.49-52).

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову, прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування зазначив, що пенсійним органом правомірно відмовлено позивачу в зарахуванні стажу половину періоду навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1985 року по 28 серпня 1989 рік, та календарний період роботи позивача на посаді стажиста Торезького міського народного суду Донецької області з 01 серпня 1989 року по 13 жовтня 1991 року, оскільки діючим законодавством не передбачено зарахування вказаних періодів до стажу роботи, для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Окрім цього апелянтом зауважено на тому, що позивач з 14 грудня 2016 року отримує щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90 % відсотків грошового утримання суддів без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання (а.с. 56-59).

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановила наступне.

Як вбачається з наказу начальника управління юстиції виконкому Донецької обласної Ради народних депутатів № 537 від 01 серпня 1989 року та записів в трудовій книжці ОСОБА_3 був стажистом Торезського міського народного суду Донецької області, з окладом 75 % посадового окладу народного судді з 01.08.1989 року по 13.10.1991 року (а.с.24,15).

В період з 01 вересня 1985 року по 30 червня 1989 року проходив навчання в Харківському юридичному інституті (а.с.15).

Позивач перебуває на обліку в Слов'янському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, як отримувач довічного грошового утримання судді, призначеного відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-7111 від 02.06.2016 року з 14.12.2016 року у розмірі 90% відсотків грошового утримання судді (а.с.34-35)

В протоколі до розпорядження про призначення грошового утримання зазначено, що загальний трудовий стаж позивача (повний) складає 35 років 3 місяці 9 днів.

При цьому для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці зарахований стаж судді (27 років 2 місяці 13 днів), але половина строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1985 року по 28.06.1989 року, та календарний період роботи на посаді стажиста Торезького міського народного суду Донецької області з 01.08.1989 року по 13.10.1991 року до цього стажу не враховані (а.с.34,35,35 з.б.).

03.07.2017 рокуПозивач звернувся до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою № 3589 про перерахунок пенсії.

Рішенням управління № 43 від 12.07.2017 року відмовлено у перерахунку пенсії. (а.с.33) При цьому не враховано до стажу судді половину періоду навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі з 01.09.1985 року по 28 серпня 1989 рік, та календарний період роботи позивача на посаді стажиста Торезького міського народного суду Донецької області з 01 серпня 1989 року по 13 жовтня 1991 року.

Відповідно д ст. 19 ОСОБА_4 України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_4 та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 8 ОСОБА_4 України в Україні діє принцип верховенства права. ОСОБА_4 України має найвищу юридичну силу та пріоритет над іншими нормативно - правовими актами. Закони та підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_4 і повинні відповідати їй. ОСОБА_4 є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_4 України гарантується.

Статтею 46 ОСОБА_4 України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Частиною третьою статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. (з урахуванням Рішення ОСОБА_5 Суду України від 08.06.2016 р. №1-8/2016) визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно з абзацом 2 пункту 3-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 р. № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 р. № 545, до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Також, відповідно до Указів Президента України № 584/95 від 10 липня 1995 року «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» та № 1061/2002 від 25 листопада 2002 року «Про внесення змін до Указу Президента України від 10 липня 1995 року № 584», до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку і навчання у вищих юридичних навчальних закладах період проходження строкової військової служби.

Пункт 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI (редакція до 25.03.2015 року) передбачає, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. № 2453-VI було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу, періоду проходження строкової служби, а також роботу на посадах прокурорів.

Вказані висновки узгоджуються із позицією колегії суддів Судової палати в адміністративних судах Верховного Суду України у постанові від 06 липня 2016 року №П/800/426/14.

Статтею 58 ОСОБА_4 України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з вимогами статті 64 ОСОБА_4 України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених ОСОБА_4 України.

За приписами статей 21, 22 ОСОБА_4 України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 статті 126 ОСОБА_4 України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується ОСОБА_4 і законами України.

Відповідно до пункту 8 частини 4 статті 48 Закону «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. № 2453-VI незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених ОСОБА_4 України гарантій незалежності судді (частина 6 статті 47 вказаного Закону).

22.05.2008 року ОСОБА_5 Суд України в рішенні №10-рп/2008 зазначив, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів. Тлумачення словосполучення «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в частині третій статті 22 ОСОБА_4 України, ОСОБА_5 Суд України дав у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005, згідно з яким «…конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод - є їх обмеження. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними». ОСОБА_5 Суд України також підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно раніше закріплених в них прав і свобод людини і громадянина ОСОБА_5 Суд України вважає скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Виходячи з висловленого у рішеннях ОСОБА_5 Суду України розуміння сутності соціальних гарантій громадян, зокрема суддів, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства або прийняттям нових законодавчих актів.

На підставі викладеного підлягає зарахуванню до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половина строку навчання позивача за денною формою у Харківському юридичному інституті з 01.09.1985 року по 28 серпня 1989 рік.

Щодо зарахування до стажу роботи суддею період роботи позивача на посаді стажиста Торезького міського народного суду Донецької області з 01 серпня 1989 року по 13 жовтня 1991 року судова колегія зазначає наступне.

Статтею 10 Закону України «Про вищу освіту» встановлено, що стажування - набуття особою досвіду виконання завдань та обов'язків певної спеціальності.

Відтак, під стажистом мається на увазі кандидат, рекомендований для призначення на вакантне місце в суді, прийнятий для проходження спеціальної підготовки і направлений на навчання в поєднані з стажуванням в одному із (у даному випадку) районних (міських) судів, де є вакантна посада судді.

Період роботи на посаді стажиста народного судді може бути зарахований до стажу державної служби за умови, якщо ця посада відносилась до посад керівних працівників і спеціалістів і була передбачена штатним розписом апарату народного суду.

Тобто обов'язковою умовою для зарахування роботи до стажу державної служби є те, що особа повинна займати відповідно керівну посаду чи посаду спеціаліста у названих органах, потрібно визначити яке коло обов'язків виконувала ця особа перебуваючи на відповідній посаді.

В матеріалах справи відсутні докази того, що посада стажиста Торезького народного суду Донецької області відносилась до посад керівних працівників та спеціалістів у період з 01.08.1989 року по 13.10.1991 року та що посада передбачена штатним розписом апарату народного суду.

З огляду на викладене відсутні підстави для зарахування роботи позивача на посаді стажиста суду за вказаний період до стажу роботи позивача у спірний період суддею, оскільки останній фактично не виконував обовязки судді відповідного суду, до того ж діючим законодавством взагалі не передбачено зарахування вказаного стажу до стажу роботи, для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

? ? 2 1996 912 , ? ? () . , , , ? ? ? ? () ? () .

. , (? ) ? , ? ? ? ? .

? ?, ? 14 1991 931 11.10.91 , ? 14 1991 .

, в розмірі 90% від заробітку працюючого судді на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, який є максимальним у розумінні діючого законодавства, то у даному випадку відсутні підстави для перерахунку грошового утримання, як наслідок, відсутні підстави вважати порушеними права позивача пенсійним органом в цій частині.

На підставі викладеного не підлягають задоволенню вимоги позивача про зобовязання зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці календарний період роботи позивача на посаді стажиста Торезького міського народного суду Донецької області з 01 серпня 1989 року по 13 жовтня 1991 рік та зобовязання відповідача здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 % від заробітку працюючого судді на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з 14 грудня 2016 року .

На підставі викладеного судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції в зазначеній частині порушив норми матеріального права, що відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України обумовлює в цій частині скасування постанови та прийняття нової про відмову в задоволенні цієї частини позовних вимог, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 24, 94, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 03 серпня 2017 року по справі № 243/6450/17, - задовольнити частково.

Постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 03 серпня 2017 року по справі № 243/6450/17 скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_3 про зобовязання Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_6, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці календарний період його роботи на посаді стажиста Торезького міського народного суду Донецької області з 01.08.1989 року по 13.10.1991 рік; та зобовязання здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від заробітку працюючого судді на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з 01 липня 2017 року, з урахуванням раніше здійснених виплат.

В цій частині прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог позовом ОСОБА_3 до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобовязання Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_6, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці календарний період його роботи на посаді стажиста Торезького міського народного суду Донецької області з 01.08.1989 року по 13.10.1991 рік; та зобовязання здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від заробітку працюючого судді на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, з 01 липня 2017 року, з урахуванням раніше здійснених виплат.

В іншій частині постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 03 серпня 2017 року по справі № 243/6450/17 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Постанова прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

ОСОБА_1 ОСОБА_2

Судді Т.Г. Гаврищук

ОСОБА_7