Справа № 425/2495/17
Суддя: Коваленко Д. С.
Дата ухвалення: 2017-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29.09.2017 року Провадження №2-а/425/145/17

Справа №425/2495/17

місто Рубіжне Луганської області

Суддя Рубіжанського міського суду Луганської області Коваленко Д.С., розглядаючи адміністративний позов ОСОБА_1 до Рубіжанського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з адміністративним позовом до Рубіжанського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, яким просив визнати протиправними та дискримінаційними дії Рубіжанського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо невиплати з квітня 2017 року пенсії за віком та зобовязати Рубіжанське обєднане управління Пенсійного фонду України Луганської області відновити нарахування та виплату пенсії за віком з 01 квітня 2017 року.

В силу положень статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом - КАС України), позовна заява повинна відповідати вимогам, які встановлені до неї цією статтею.

Згідно з частиною першою статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Судом встановлено, що відповідно до частини 4 статті 106 КАС України, позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її підписання.

Однак в супереч наведеній нормі, подана позовна заява не підписана позивачем, а замість підпису використане його факсимільне відтворення, що адміністративним процесуальним законом не дозволяється.

Також суд враховує, що частина 3 статті 106 КАС України передбачає необхідність подання разом із позовною заявою документу про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до положень підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру поданої фізичною особою ставка судового збору встановлена у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, ОСОБА_2 повинен був додати до позовної заяви документ про сплату судового збору у розмірі (в силу положень статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік") 640 гривень, проте не додав.

Суд узяв до уваги, що ОСОБА_2 подав клопотання (яке також не підписане позивачем, а замість підпису має його факсимільне відтворення), в якому просив відстрочити сплату судового збору строком на три місяці, у звязку з тим, що його майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір. І розглядаючи таке питання виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд дійсно може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Проте таке право суду обумовлене оцінкою майнового стану особи, щодо якої вирішується питання про відстрочку сплати судового збору.

Але тут суд повинен наголосити на тому, що передбачений частиною 2 статті 69, частиною 1 статті 71 КАС України обов`язок сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги - має універсальний характер, тобто застосовується повною мірою і до випадків звернення до суду із вимогою про відстрочення сплати судового збору, оскільки у питанні доведення перед судом наявності певного рівня майнового стану для відстрочення сплати судового збору, положення щодо доказування суб`єктом владних повноважень правомірності рішень, дій та бездіяльності, застосовуваним бути не може.

Також, і суд, з огляду на те, що питання про відкриття провадження у справі вирішується протягом трьох днів з дня надходження позовної заяви, позбавлений можливості з власної ініціативи отримати будь-які докази, оскільки навіть беручи до уваги нормативні строки пересилання поштової кореспонденції, будь-які ухвали суду, не встигнуть дійти до адресата.

Таким чином довести рівень свого майнового стану повинен довести саме позивач.

Суд узяв до уваги посилання ОСОБА_2 на те, що він є непрацюючим пенсіонером і його розмір пенсії нижче ніж прожитковий мінімум.

Однак тут, суд констатує, що жодних доказів відсутності у позивача будь-яких доходів та коштів або їх недостатній рівень (як-от, наприклад, довідка з державної податкової інспекції чи довідка з підрозділу Управління пенсійного фонду України щодо наявності чи відсутності у позивача доходів) для того щоб оцінити реальний майновий стан позивача, до позовної заяви не надано. При цьому суд враховує, що вказані довідки, позивач, як фізична особа якої стосуються ці відомості, має право отримати безкоштовно, а проте що існують перешкоди у їх самостійному отриманні, суду відомостей не надано і навіть не вказано. А суд не може виходити з припущень.

Крім того, згідно положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також його рішення від 19 червня 2001 року "Креуз проти Польщі", суд враховує, що право на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції, не є абсолютним. У цій справі пан Креуз виконав вимоги процесуального закону і подав до суду відповідну декларацію про майновий стан та докази, що підтверджують такий стан, але національний суд Польщі відмовився прийняти і розглянути докази та допустив припущення в оцінці майнового стану, з чим власне не погодився Європейський Суд з прав людини, а також через те, що сам судовий збір склав річний середній заробіток по державі, що Суд визнав надмірним.

У цій же справі, позивач не дає суду жодних доказів (наприклад, з податкової) про наявність чи відсутність у нього доходів (у тому числі пасивних) та не описує свій існуючий майновий стан, і суд не відмовляється прийняти і оцінити надані докази, а сам судовий збір є меншим ніж одна мінімальна заробітна плата.

Також суд відзначає, що у пункті 59 та 60 того ж рішення "Креуз проти Польщі" Європейський Суд зазначив, що право на справедливий суд не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах; а вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Пояснюючи застосування вказаних висновків Європейського суду у цій справі, суд нагадує, що поняття "цивільні" права, за Конвенцією, має автономне значення і воно, з огляду на практику розгляду справ Європейським Судом, включає в себе і право на отримання пенсії.

І тому із вказаних вище міркувань, суд вимушений, у задоволенні клопотання позивача відмовити, у зв`язку із недоведеністю позивачем наявності підстав для його задоволення.

Як наслідок, не подання до позовної заяви документу про сплату судового збору, а також відсутність особистого підпису позивача у позові, суд визнає недоліками позовної заяви, та встановлює позивачу строк у п'ять днів, з дня отримання цієї ухвали, протягом якого він має право усунути зазначені в ухвалі недоліки. Способом усунення вказаних недоліків є подання до Рубіжанського міського суду Луганської області адміністративного позову підписаного позивачем (у двох екземплярах) та документу про сплату судового збору у розмірі 640 гривень або доказів на підтвердження майнового стану позивача для вирішення судом питання про відстрочку сплати судового збору.

Отже, керуючись статтями 2,5,9,11,69-87,106-108 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволені клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Позов ОСОБА_1 до Рубіжанського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, залишити без руху.

Встановити позивачу для усунення вказаних у цій ухвалі недоліків позовної заяви строк у 5 (пять) днів, з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання до Донецького апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя - Д.С. Коваленко