Справа № 336/4224/16-а(2-а/336/199/2016)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2017 рокусправа № 336/4224/16-а(2-а/336/199/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Шальєвої В.А. Юрко І.В. ,

секретар судового засідання: Федосєєва Ю.В.,

за участі позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2016 року у справі № 336/4224/16-а (2-а/336/199/2016) за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя ОСОБА_2 (Відповідач 1), інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя ОСОБА_3 (Відповідач 2) про скасування постанови та визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Відповідача 1 зі складання акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу HONDA CIVIC, державний номер НОМЕР_1 від 14.07.2016;

- скасувати постанову серії ДР № 148203 від 15.07.2016 Відповідача 2, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП;

- закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення від 14.07.2016 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2016 року адміністративний позов задоволений, дії відповідачів визнані протиправними, оскаржену постанову скасовано, провадження у справі закрито.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, відмовивши в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила такі обставини.

15.07.2016 року старшим сержантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову серії ДР № 148203, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП за те, що 14 липня 2016 року близько 11 годині 57 хвилин, керуючи транспортним засобом HONDA CIVIC, державний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу, яка потім перейшла в стоянку, яка суттєво створила загрозу руху пішоходів, чим порушив п. 15.9 «г» та п. 15.10 «а» ПДР, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с. 39)

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 15.9. «г», 15.10 «а» Правил дорожнього руху України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі. Стоянка забороняється в місцях, де заборонена зупинка.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Апелянтом до суду першої інстанції надані фото, з яких вбачається, що у вказані в оскарженій постанові час та місці автомобіль HONDA CIVIC, державний номер НОМЕР_1, дійсно здійснив зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу. Диск з вказаними фото долучений до матеріалів справи. (а.с. 44), окремі фото роздруковані на аркушах паперу.

В судовому засіданні під час розгляду справи судом апеляційної інстанції позивач наголошував на тому, що особою, яку можна притягнути до адміністративної відповідальності, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент його вчинення, проте в момент скоєння адміністративного правопорушення він не перебував за кермом транспортного засобу HONDA CIVIC, державний номер НОМЕР_1. На запитання колегії суддів апеляційної інстанції: «Хто саме здійснив зупинку транспортного засобу HONDA CIVIC, державний номер НОМЕР_1», позивач відповів, що невідомі йому знайомі. При цьому одночасно повідомив, що працівників поліції біля свого автомобіля побачив з вікна будівлі апеляційного суду Запорізької області, де знаходився в той час.

Судова колегія зазначає, що ОСОБА_1 був присутній безпосередньо на місці вчинення адміністративного правопорушення, мав при собі ключі від зазначеного транспортного засобу, а також ним не заперечувався той факт, що він дійсно є власником транспортного засобу HONDA CIVIC, державний номер НОМЕР_1, що також підтверджується відповідними документами.

За таких обставин вважає правильним винесення постанови саме відносно позивача.

Щодо посилання позивача на те, що працівниками поліції при оформлені матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не здійснили жодного заміру сертифікованим приладом розташування автомобіля HONDA CIVIC, державний номер НОМЕР_1, колегія суддів зазначає, що візуально з фотоматеріалів, наданих до суду в якості доказів вчинення адміністративного правопорушення, вбачається, що транспортний засіб HONDA CIVIC, державний номер НОМЕР_1 здійснив зупинку приблизно одного метру від пішохідного переходу, чим порушив вимоги п. 15.9. «г» ПДР. Жодних сумнівів щодо здійснення зупинки ближче ніж 10 метрів від пішохідного переходу у колегії суддів не виникає.

Вирішуючи питання щодо створення автомобілем позивача перешкод іншим учасникам дорожнього руху, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Зупинка транспортного засобу безпосередньо поблизу пішохідного переходу створює перешкоду як транспортним засобам, так і пішоходам.

Так, відповідно до п. 10.5 ПДР поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини, крім випадку виїзду з перехрестя, де організовано круговий рух, де напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або де рух можливий лише в одному напрямку.

Тобто, при здійсненні повороту праворуч, транспортний засіб повинен рухатися ближче до правового краю проїзної частини.

Разом з тим, здійснивши зупинку транспортного засобу HONDA CIVIC, державний номер НОМЕР_1, в безпосередній близькості до пішохідного переходу, позивач створив перешкоду для автомобілів, які здійснюють поворот праворуч, змушуючи останніх маневрувати шляхом перестроювання у другу або третю смугу дороги, тим самим створюючи перешкоду, що підтверджується поясненнями громадянина ОСОБА_4 наданими працівникам поліції (а.с. 38)

З вказаних пояснень вбачається, що керуючи транспортним засобом ВАЗ 2104, державний номер НОМЕР_2, громадянин ОСОБА_4 не зміг здійснити поворот праворуч у правий край проїзної частини, у звязку із знаходження у вказаному напрямку автомобіля HONDA CIVIC, державний номер НОМЕР_1, який створював перешкоди для виконання зазначеного повороту за правилами ПДР.

Колегія суддів приходить до висновку, що виконання подібних маневрувань створює небезпеку для пішоходів, оскільки пішохідний перехід знаходиться безпосередньо одразу за поворотом, у звязку з чим вказане маневрування водії автомобілі змушені здійснювати саме на пішохідному переході. Саме така ситуація зафіксована на фото .

Крім того, створення позивачем перешкод для пішоходів також полягає в тому, що зупинений з порушенням Правил дорожнього руху автомобіль загороджував видимість руху транспортних засобів, які рухаються у зазначеному напрямку для пішоходів при переході дороги в позначеному місці, тим самим створивши перешкоду для огляду проїжджої частини. Посилання позивача на односторонній рух по вказаній вулиці не спростовує таких висновків, оскільки зазначена обставина не виключає руху в протилежному напрямку автомобілів поліції, швидкої допомоги, рятувальної служби тощо або навіть інших порушників правил дорожнього руху.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач вчинив порушення п. 15.9 «г» та п. 15.10 «а» ПДР, що було доведено відповідачем, а відтак правомірним є винесення щодо нього постанови про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП України.

В частині визнання судом першої інстанції протиправними дій відповідачів колегія суддів зазначає, що прийняття судом такої постанови повинно супроводжуватись обовязковим зазначенням, в чому ж саме полягає протиправність дій. Визнання ж протиправними дій посадових осіб субєктів владних повноважень без конкретизації цих дій є незаконним, оскільки такими посадовими особами у звязку з виконанням посадових обовязків вчинюється значна їх кількість. Натомість позивачем застосування судом саме такого способу захисту його прав без конкретизації, які дії відповідачів визнаються протиправними, не оскаржувалось.

Колегія суддів також зазначає, що складення працівниками поліції акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу є способом реалізації останніми своїх повноважень, у звязку з чим дії по складанню такого акта можуть бути протиправними лише у випадку відсутності компетенції на це.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Повний текст складений 19 вересня 2017 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2016 року у справі № 336/4224/16-а (2-а/336/199/2016) скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя ОСОБА_2, інспектора роти №2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя ОСОБА_3 про скасування постанови та визнання дій протиправними відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: І.В. Юрко