Справа № 552/3995/17
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 р.Справа № 552/3995/17

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді Бартош Н.С.,

Суддів: Русанової В.Б., Курило Л.В.

при секретарі Дудка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на постанову Київського районного суду м. Полтави від 17.07.2017р. по справі № 552/3995/17

за позовом ОСОБА_1

до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області

третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Київського районного суду м. Полтави з адміністративним позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про закінчення виконавчого провадження ВП № 53078229 від 19.06.2017 р.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 17.07.2017р. по справі № 552/3995/17 позовні вимоги задоволено.

Третя особа не погодилася з рішенням суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського районного суду м. Полтави від 17.07.2017р. по справі № 552/3995/17 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач письмові заперечення на апеляційну скаргу не подав.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно виконавчого листа № 552/3403/14-а, виданого Київським районним судом м. Полтави 18.09.2014 р., Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зобов'язано провести нарахування та виплату ОСОБА_1 нарахованої пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленими законами України Про Державний бюджет України на відповідний рік, з 01.01.2014 р. з урахуванням проведених виплат, та до змін в законодавстві.

Вказаний виконавчий документ перебував на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Також, судом першої інстанції встановлено, що 19.06.2017 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Дрібною Ю.А. з посиланням на п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, оскільки відділом примусового виконання рішень вжито вичерпних заходів примусового виконання рішення.

Не погодившись з прийнятою відповідачем постановою, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку про їх обґрунтованість.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що в постанові про закінчення виконавчого провадження державний виконавець зазначив, що постановою від 08.12.2016 р. відкрито виконавче провадження та надано боржнику 10 робочих днів для виконання рішення суду.

У зв'язку невиконанням рішення суду відділом примусового виконання рішень згідно ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» постановами від 14.03.2017 р. та від 25.04.2017 р. двічі накладено штраф на боржника в сумі 5100 грн. та 10200 грн. відповідно. Також, до ГУНП в Полтавській області 26.04.2017 р. направлено повідомлення про вчинення посадовими особами юридичної особи - боржника кримінального правопорушення.

Крім того, ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 09.06.2017 р. відмовлено у задоволенні заяви державного виконавця про зміну способу та порядку виконання рішення.

У зв'язку з цим, органом ДВС зроблений висновок, що ним вжито вичерпних заходів примусового виконання рішення, а тому, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» ним прийнято постанову, згідно якої виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 552/3403/14-а, виданого 18.09.2014 р. Київським районним судом м. Полтави, закінчено.

Колегія суддів зазначає, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку встановлено Законом України «Про виконавче провадження».

Положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зі змісту постанови державного виконавця від 19.06.2017 р. про закінчення виконавчого провадження встановлено, що виконавче провадження закінчено відповідно до положень п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа.

Відповідно до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Так, колегія суддів зазначає, що положеннями Закону України «Про виконавче провадження» встановлено послідовність дій державного виконавця, після вчинення яких останній виносить постанову про закінчення виконавчого провадження і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

До таких дій, зокрема, відносяться: 1) накладення на боржника штрафу та перевірка стану виконання рішення (у разі невиконання вимог державного виконавця без поважних причин); 2) накладення штрафу в подвійному розмірі (у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин); 3) звернення до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Судовим розглядом встановлено, що при прийнятті постанови про закінчення виконавчого провадження відповідачем не враховано того, що постановою Київського районного суду м. Полтави від 08.06.2017 р. скасовано постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Дрібної Ю.А. від 14.03.2017 р. у виконавчому провадженні ВП № 53078229 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області штрафу в розмірі 5100 грн. та від 25.04.2017 р. про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області штрафу в розмірі 10200 грн.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями ст. 255 КАС України встановлено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Наведене свідчить про те, що відповідачем фактично не було накладено на боржника штраф за невиконання вимог державного виконавця, що свідчить про те, що ним не вчинені всі дії, які передують прийняттю постанови про закінчення виконавчого провадження.

Колегія суддів також зазначає, що посадовою особою управління ДВС не перевірено, чи виконано рішення суду в повному обсязі станом на час прийняття рішення про закінчення виконавчого провадження, чим порушено положення ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку , що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові.

Враховуючи те, що постанова Київського районного суду м. Полтави від 17.07.2017р. по справі № 552/3995/17 прийнята з дотриманням норм матеріального права, колегія суддів не виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на постанову Київського районного суду м. Полтави від 17.07.2017р. по справі № 552/3995/17 - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 17.07.2017р. по справі № 552/3995/17 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя (підпис)Бартош Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Русанова В.Б. Курило Л.В.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 25.09.2017 року.