Справа № 803/776/17
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/8808/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

ОСОБА_1

секретаря судового засідання Чигер І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14 липня 2017 року у справі №803/776/17 за позовом ОСОБА_2 до Волинської митниці ДФС, Інспектора Волинської митниці ДФС ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

30.06.2017 ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Волинської митниці ДФС, Інспектора Волинської митниці ДФС ОСОБА_3 просив визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 22.06.2017 №205110/2017/000012/2.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 14.07.2017 позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Волинська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14.07.2017 та прийняти нову, якою в задоволені позову відмовити. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що декларантом до митного оформлення не додано документів, що підтверджують витрати, понесені на транспортування та страхування оцінюваного транспортного засобу. Вказує, що декларантом до митного оформлення не надано інформацію щодо продавця, не надано платіжне доручення банку, а наданий до митного оформлення висновок експертного автотоварознавчого дослідження №49 від 09.06.2017 поданий без додатків та містить відмінну інформацію щодо вартості ТЗ від заявленої до митного оформлення. Апелянт зазначає, що додаткові документи вимагались не у звязку з нібито наявними розбіжностями в умовах оплати, як це вказав суд першої інстанції, а у звязку з неподанням передбачених ч.2 ст.53 Митного кодексу України документів. Звертає увагу, що митницею вимагались документи, які б змогли підтвердити всі складові митної вартості товару, такі як витрати на транспортування, завантаження товару, адже в поданих документах така інформація відсутня. При цьому, відповідачем встановлено, що декларантом не було подано перевізні документи, що підтверджують витрати повязані з транспортуванням. Вказує, що декларантом не було подано експортного супроводжувального документа, а поданий на вимогу митниці коносамент не містить інформації щодо понесених витрат на завантаження транспортного засобу на паром. Також зазначає, що висновок експерта не може засвідчувати обґрунтованість числового розрахунку вартості ТЗ та не може бути використаним для підтвердження заявленої митної вартості.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, представник позивача щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та пояснення представників сторін в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, ОСОБА_2 згідно з фактурою від 21.02.2017 придбав транспортний засіб Міні Купер, 2015 року випуску у компанії «SASCHA SP.Z O.O.» за 4 280 дол. США. Вказаний автомобіль транспортований з США, експортер - компанія «SASCHA SP.Z O.O.».

12.06.2017 ОСОБА_2 через митного брокера подав до Волинської митниці ДФС митну декларацію №UA205090/2017/018997 для митного оформлення транспортного засобу автомобіль легковий пасажирський, бувший у використанні, призначений для використання по дорогах загального користування: марка MINI, модель COOPER, модельний рік виготовлення 2015, календарний рік виготовлення 2015, кузов WMWXS5C56FT832895, тип двигуна бензиновий. У п.42 вказаної митної декларації визначено ціну товару в розмірі 4280 дол. США. (а.с.79). Вказаний товар задекларований за першим методом, тобто за ціною контракту (фактурою).

До вказаної декларації долучено: Salvage Certificate (технічний паспорт на автомобіль) В7968762 від 27.01.2017; коносамент №170256314 від 09.03.2017; фактуру VAT №VF 15/02/17 від 21.02.2017; довідку №1198 від 08.06.2017; лист транспортної комісії №323 від 10.06.2017; лист про повний розрахунок від 20.06.2017; висновок №49 експертного авто товарознавчого дослідження від 09.06.2017 з додатками на 28 арк.

Волинською митницею ДФС 12.06.2017 шляхом електронного повідомлення декларанту запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості у звязку з тим, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

Оскільки додатково надані декларантом документи не підтвердили митному органу митну вартість товару, 22.06.2017 Волинською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №205110/2017/000012/2 та визначено митну вартість ввезеного ОСОБА_2 транспортного засобу за резервним методом згідно зі ст.64 Митного кодексу України на підставі цінової інформації наявної в довіднику NADA GUIDES та зазначено, що митна вартість товару становить 14 625 дол. США.

Вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів від 22.06.2017 №205110/2017/000012/2 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, ОСОБА_2 звернувся із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Статтею 49 Митного кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - МК України) встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Митного кодексу України. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (ч.1 та ч.2 ст.51 МК України).

Так, статтею 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, в тому числі, є: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (п.4); за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (п.5); транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (п.6).

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Відповідно до ч.2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч.3 ст.54 МК України).

Згідно з ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Аналізуючи зазначені норми Верховний Суд України у постанові від 30.06.2015 (справа 814/283/14) зазначив, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

З матеріалів справи встановлено, що митна вартість транспортного засобу марки MINI, модель COOPER, 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, визначалась декларантом за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), яка складалась з ціни придбання автомобіля.

На підтвердження митної вартості транспортного засобу декларантом подано фактуру VAT №VF 15/02/17 від 21.02.2017, згідно з якою транспортний засіб позивачем придбано у Польської компанії Sascha Spolka zoo, вартість транспортного засобу становить 4 280 дол. США, термін оплати - 80 днів - 12.05.2017 (а.с.13).

Вказаний автомобіль транспортований з США і експортером була компанія «SASCHA SP.Z O.O.», що підтверджується коносаментом від 03.09.2017.

Згідно з довідкою про вартість транспортування від 10.06.2017 вартість транспортування становить 400 дол. США, яка і була включена шляхом додавання до митної вартості товару, загальна митна вартість товару 4680 дол.США.

Згідно з листом від 20.06.2017 позивачем 01.03.2017 перераховано кошти за товар в рахунок польської компанії Sascha Spolka zoo відповідно до фактури VAT №VF 15/02/17 від 21.02.2017.

Зі змісту письмового заперечення на позовну заяву та апеляційної скарги судом першої інстанції встановлено, що під час опрацювання документи, поданих для підтвердження митної вартості товару, відповідач дійшов висновку, що декларантом до митного оформлення не надано: документів, що підтверджують витрати понесенні на транспортування та страхування оцінюваного транспортного засобу до моменту перетину митного кордону України; яким чином здійснено перевезення товару до митного кордону України та ким відправлено імпортований транспортний засіб в Україну.

Вказане стало підставою для направлення декларантові електронного повідомлення 12.06.2017, в якому запропоновано надати додаткові документи, а саме: - якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - за наявності - інші платіжні документи та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, для ідентифікації ввезеного товару; - копію митної декларації країни відправлення, - рахунки про сплату комісійних посередницьких послуг, пов'язаних з виконанням умов купівлі імпортованого ТЗ, - рахунки про здійснення платежів третім особам (State Farm); - договір на перевезення товару; - морський страховий поліс; - коносамент; - документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару; - інші додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару (за бажанням).

21.06.2017 позивачем надано коносамент №170256314 від 09.03.2017 року, довідку про транспортні витрати по морю та висновок експертного товарознавчого дослідження автомобіля №49 від 09.06.2017. Також, декларантом повідомлено митницю про те, що товар не страхувався відповідно страховий поліс відсутній, а щодо інших документів в яких декларант не був стороною, то такі документи надати не може, оскільки ними не володіє.

Як зазначено відповідачем у графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів від 22.06.2017 №205110/2017/000012/2 митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв'язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом. Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості встановлено, що імпортований ТЗ ОСОБА_2 ввезено морським транспортом, країною відправки ТЗ є США, митниця на кордоні «Одеський морський торговельний порт». Декларантом до митного оформлення не надано документів, що підтверджують витрати понесенні на транспортування та страхування оцінюваного ТЗ до моменту перетину митного кордону України, яким чином здійснено перевезення товару до митного кордону України та ким відправлено імпортований ТЗ в Україну. Зазначено, що дане переміщення ТЗ - є вантажним відправленням. Згідно Certificate of Title, продавцем ТЗ є третя особа - State Farm, покупцем Sascha Spolka zoo. Інформація щодо продавця State Farm декларантом до митного оформлення не надано. Відповідно до наданої фактури покупцем Sascha Spolka zoo №VF15/02/17 від 21.02.2017 термін оплати - 80 днів - 12.05.2017. Декларантом до митного оформлення не надано платіжне доручення банку (чек на оплату імпортованого товару), що містить реквізити, необхідні для ідентифікації імпортованого товару. Зазначено, що наданий до митного оформлення висновок експертного автотоварознавчого дослідження №49 від 09.06.2017 поданий без додатків, тобто не в повному обсязі та містить відмінну інформацію щодо вартості ТЗ від заявленої до митного оформлення.

Також вказано, що витребувані документи декларантом надано не в повному обсязі, а саме не подано перевізні документи, що підтверджують витрати повязані з транспортуванням/перевезенням до митного кордону України, копію декларації країни відправлення, морський страховий поліс, не надано експортний супроводжувальний документ №х5729, зазначений у коносаменті, відсутня інформація щодо вартості транспортування в країні експорту до порту, навантаження та портових витрат, що є невідємною складовою витрат на транспортування до кордону України (а.с.9).

Як зазначеною відповідачем, у звязку із неподанням декларантом документі згідно із переліком, та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 МК України митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості. У звязку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст.59 МК України) та методу 2б (ст.60 МК України) з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МК України) та методу 2г (ст.63 МК України) з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта, митну вартість визначено за резервним методом згідно з ст.64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в довіднику NADA GUIDES та з врахуванням ОСОБА_4 товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №3142/5/2092, у редакції наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.07.2009 №1335/5/1159.

Щодо зазначеного, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати наступне.

Так, статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Згідно з ч.2 ст.58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обовязковою при її обчисленні.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч.3 ст.57 МК України).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Статтею 64 МК України встановлено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

На підставі системного аналізу вказаних законодавчих положень суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що, виходячи з принципу послідовності, передбаченого ст.57 Митного кодексу, відповідач при виборі методу визначення митної вартості повинен був провести консультації з декларантом, обмінюючись наявною у кожного з них інформацією. При цьому застосування резервного методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 МК України можливе лише за наявності обґрунтованих підстав незастосування попередніх п'яти.

Водночас, позивачем на підтвердження митної вартості транспортного засобу було подано фактуру VAT №VF 15/02/17 від 21.02.2017, яка фактично є розрахунково-платіжним документом, передбачає виставлення певних сум до оплати покупцеві за товар, що поставляється.

Крім того, надано коносамент №170256314 від 09.03.2017, який є документом стандартної форми, прийнятої у міжнародній практиці, на перевезення вантажу та який засвідчує його завантаження, перевезення і право на отримання.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що коносамент встановлює факт навантаження на борт судна, а також підтверджує зобов'язання перевізника перевезти вантаж у порт призначення і видати його відповідній особі. Вказаний документ виконує три основні функції: підтверджує укладення договору перевезення вантажу морським шляхом, за яким перевізник зобов'язується доставити вантаж та видати отримувачу; засвідчує факт прийняття вантажу для перевезення; є товаросупроводжуючим документом, оскільки дає право на одержання вантажу тому, на кого він виписаний.

Вартість транспортування підтверджена довідкою від 10.06.2017, виданою перевізником Atlantic ExpressCorp., яка на переконання суду апеляційної інстанції, з врахуванням того, що Митний кодекс України не визначає перелік письмових документів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів, а також не зазначає, що такими можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи, є допустимим доказом на підтвердження витрат такого виду.

Водночас, суд апеляційної інстанції наголошує, що з врахуванням ч.2 ст.71 КАС України, декларант повинен підтвердити лише ті факти, які повязані з витратами, які, на його думку, входять до митної вартості товару. Натомість, якщо митниця стверджує, що здійснювалося страхування (а значить витрати на страхування включаються до митної вартості), були понесені додаткові витрати на транспортування/перевезення, то митниця повинна довести наявність цих фактів.

Матеріалами справи, а також поясненнями, наданими представником митного органу в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, наявність зазначених вище обставин (страхування, витрати на транспортування/перевезення) не підтверджена.

Також суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до ОСОБА_4 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 3142/5/2092, (далі ОСОБА_4) оцінка колісних транспортних засобів (КТЗ) здійснюється переважно із застосуванням бази оцінки, яка відповідає ринковій вартості. Ринкова вартість колісних транспортних засобів ураховує його комплектність, укомплектованість і фактичний технічний стан, строк експлуатації, величину пробігу, умови, у яких він експлуатувався (зберігався), особливості кон'юнктури ринку регіону (п.7.1).

Відповідно до п.7.2 ОСОБА_4 основним підходом, який використовується для оцінки КТЗ, є порівняльний підхід. Згідно з ним визначення вартості КТЗ на території України проводиться на підставі їх цін продажу та поточних цін пропозиції до продажу, які зазначені у вітчизняних довідниках. Зазначені ціни є статистично усередненими ціновими даними КТЗ, які були відчужені в Україні згідно з умовами, що відповідають змісту і поняттю «ринкова вартість».

Згідно з п.7.3 ОСОБА_4 коригування ринкової вартості КТЗ, отриманої із застосуванням порівняльного підходу, здійснюється за загальною формулою:

С = Сср х (1 +- (Гк/100) +- (Дз/100)) +- Сдод

де: С - ринкова вартість, грн; Сср - середня ринкова ціна КТЗ, грн; Гк - коефіцієнт коригування ринкової вартості КТЗ за величиною пробігу, %; Дз - процент додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ, який визначається відповідно до таблиці 4.1 додатка 4 та залежить від умов догляду, зберігання, експлуатації тощо, %; Сдод - додаткове збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ виходячи з його комплектності, укомплектованості, пошкоджень, відновлення і оновлення складників, грн.

Подальше коригування вартості КТЗ залежно від технічного стану, комплектності, укомплектованості, відновлення й оновлення складових частин тощо здійснюється за формулами (9), (10), (11), а також з врахуванням процента Дз додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ залежно від умов догляду, зберігання та експлуатації (таблиця 4.1 додатка 4) та процента додаткового зменшення вартості КТЗ з дефектами кузова, кабіни, рами (таблиця 4.2 додатка 4).

Додаток 4 до ОСОБА_4 містить перелік факторів, що впливають на збільшення вартості КТЗ та на процент зменшення вартості КТЗ, а також проценти додаткового зменшення вартості КТЗ з дефектами кузова, кабіни, рами. При цьому відповідно до приміток до вказаного додатка за наявності декількох факторів експлуатації КТЗ, які впливають на зменшення його вартості та які обумовлені в пункті 4 таблиці, у розрахунку вартості КТЗ використовується одне з цих значень. Найбільше значення процента додаткового зменшення вартості КТЗ за факторами, що наведені в таблиці 4.2, не повинно перевищувати 30%. Допустимі значення зниження вартості Дз у частині пошкодження оббивки кузова, дефектів лакофарбового покриття, пошкодження хромованих деталей, скла, деформацій елементів кузова не залежать від кількості пошкоджених елементів.

Як зазначено у Додатковому аркуші до Акта про проведення митного огляду товарів №1 автомобіль MINI COOPER у пошкодженому стані після ДТП (а.с.15), що підтверджено також наявними в матеріалах справи фото таблицями (а.с.39-44).

За заявою ОСОБА_2 судовим експертом ОСОБА_5, відповідна підготовка та кваліфікація якого підтверджена наявними в матеріалах справи копіями Свідоцтва Міністерства юстиції України №443 з 2001 року про присвоєння кваліфікації судового експерта з правом проведення товарознавчих експертиз та свідоцтва Інституту права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України про пройдену підготовку з теоретичних, організаційних і процесуальних питань судової експертизи за програмою підготовки від 29.09.2016 (а.с.45,46), проведено авто товарознавче дослідження, висновок якого долучено до матеріалів справи та було надано при митному оформленні автомобіля MINI COOPER.

Відповідно до Висновку №49 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля MINI COOPER VIN WMWXS5C56FT832895, складеного 09.06.2017, вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу становить 261 139,24 грн., ринкова вартість в пошкодженому стані з врахуванням відновлювального ремонту становить 10 2171,20 грн. При проведенні дослідження використано програмний продукт AUDATEX, ціновий прайс-витяг з каталогу NADA-USA, дані сайту НБУ, дані із сервісної програми MINI COOPER. При цьому, експертом визначено та враховано розмір матеріального збитку, завданого власникові транспортного засобу внаслідок його пошкодження в ДТП (а.с.19-38).

Відповідно до ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Враховуючи, що вказаний висновок складено за результатами проведення автотоварознавчої експертизи, здійсненої на підставі відповідних досліджень, особою, яка має необхідні (спеціальні) знання для надання висновку з досліджуваних питань, пройшла відповідну підготовку та отримала кваліфікацію судового експерта з відповідної експертної спеціальності, суд апеляційної інстанції вважає, що такий висновок є належним та допустимим доказом обґрунтованості визначення митної вартості транспортного засобу ввезеного позивачем.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що відповідно до Методичних рекомендацій щодо контролю правильності визначення митної вартості транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, направлених Листом Державної митної служби України від 22.01.2017 №25/4-14-36/601-ЕП, які призначені для застосування посадовими особами митних органів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості при митному оформленні транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, для забезпечення справляння в повному обсязі встановлених податків та зборів (обов'язкових платежів), довідник «N.A.D.A.» є джерелом інформації значень Сд (ціна ТЗ, що був у користуванні, відповідного строку експлуатації згідно із довідковою документацією, що відображає ціни ТЗ у країні придбання, або у провідних країнах-експортерах) для легкових ТЗ американського ринку, що ввозяться на митну територію України.

Водночас, показник Сд впливає на середню ціну ТЗ (Сср), що ввозиться на митну територію України, у країні придбання чи в країнах-експортерах (формула встановлена вказаною вище Методикою Сср = Сд х К + М, де К коефіцієнт ринку регіону, який враховує відмінність поточних цін продажу та пропозиції до продажу у відповідному регіоні від цін з довідкової літератури; М - вартісний еквівалент суми податків, зборів, інших обов'язкових платежів під час митного оформлення згідно з чинним законодавством), яка в свою чергу є лише одним з показників у формулі коригування ринкової вартості КТЗ, отриманої із застосуванням порівняльного підходу (передбачена п.7.3 ОСОБА_4).

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що визначення митним органом митної вартості ввезеного позивачем автомобіля виключно на підставі цінової інформації наявної в довіднику NADA GUIDES та з врахуванням пробігу, не відповідає механізму оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, затверджених Методикою, яка повинна застосовуватись при визначення вартості колісних транспортних засобів, що ввозяться на митну територію України.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що законодавцем запропоновано таку конструкцію регулювання митних відносин, якою презюмується правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше, декларант не зобовязаний (звільнений від обовязку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що відповідачем обґрунтованість сумнівів в заявленій позивачем митній вартості, з врахуванням документів, поданих до митного оформлення транспортного засобу, не доведена та погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач належними та допустимими доказами не довів неправильність заявленої митної вартості, а також не обґрунтовано ціну, що визначена ним у розмірі 14625 дол. США внаслідок проведеного коригування митної вартості транспортного засобу за резервним методом з посилання на каталог NADA GUIDES, а тому рішення Волинської митниці ДФС №205110/2017/000012/2 від 22.06.2017 є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14 липня 2017 року у справі №803/776/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_4
ОСОБА_1
Повний текст Ухвали складено 28.09.2017