Справа № 826/13114/16
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Літвіної Н.М.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства освіти і науки України, третя особа: Харківський національний університет внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправним та скасування рішення в частині, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства освіти і науки України (далі - відповідач, МОН), третя особа: Харківський національний університет внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправним та скасування п. 3 наказу відповідача № 161 від 25.02.2016 року в частині скасування рішення спеціалізованої вченої ради Д.64.700.01 Харківського національного університету внутрішніх справ МВС України про присудження ОСОБА_2 наукового ступеня доктора юридичних наук за спеціальністю 12.00.07 «Адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право» та відмови у видачі ОСОБА_2 диплома доктора юридичних наук; зобов'язання відповідача видати диплом доктора юридичних наук ОСОБА_2

Окружний адміністративний суд міста Києва своєю постановою від 16 травня 2017 року адміністративний позов залишив без задоволення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2017 року та постановити нову про задоволення позову. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справ.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Як убачається з матеріалів справи, 25.02.2016 року Міністерством освіти і науки України видано наказ «Про затвердження рішень Атестаційної колегії Міністерства щодо присудження наукових ступенів і присвоєння вчених звань від 25 лютого 2016 року», згідно з п. 3 якого, скасовано рішення спеціалізованих вчених рад, у тому числі спеціалізованої вченої ради Д.64.700.01 Харківського національного університету внутрішніх справ МВС України про присудження ОСОБА_2 наукового ступеня доктора юридичних наук зі спеціальності 12.00.07 «Адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право» та відмовлено у видачі диплома доктора юридичних наук ОСОБА_2 на підставі висновку.

Вважаючи оскаржуваний наказ у викладеній частині, протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

21.07.2015 року в Харківському національному університеті внутрішніх справ МВС України ОСОБА_2 захистив дисертацію на здобуття наукового ступеня доктора юридичних наук зі спеціальності 12.00.07 «Адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право».

Захист відбувся публічно. За результатами таємного голосування членів спеціалізованої вченої ради Д.64.700.01 ОСОБА_2 одноголосно присуджено науковий ступінь доктора юридичних наук.

В подальшому атестаційну справу та дисертацію ОСОБА_2 винесено на розгляд експертної ради з питань проведення експертизи дисертацій МОН з юридичних наук 25.11.2015 року із запрошенням здобувача.

З наявної у матеріалах справи копії протоколу № 20 (33) засідання експертної ради з юридичних наук від 25.11.2015 року убачається, що за результатами розгляду дисертації ОСОБА_2 вирішено передати її на поглиблене вивчення експерту.

За результатами повторного розгляду атестаційної справи, який відбувся 17.02.2016 року, з урахуванням матеріалів поглибленого вивчення дисертації (експертного висновку щодо дисертації ОСОБА_2 на здобуття наукового ступеня доктора юридичних наук), експертною радою з юридичних наук на засіданні 17.02.2016 року, яке оформлене протоколом № 2, прийнято рішення рекомендувати Атестаційній колегії МОН скасувати рішення спеціалізованої вченої ради Д.64.700.01 Харківського національного університету внутрішніх справ МВС України про присудження ОСОБА_2 наукового ступеня доктора юридичних наук.

З наявної у матеріалах справи копії експертного висновку щодо дисертації ОСОБА_2 на тему: «Адміністративно-правовий захист прав суб'єктів землекористування в Україні» Х. 2015. на здобуття наукового ступеня доктора юридичних наук за спеціальністю 12.00.07 «Адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право» убачається, що при виборі опонента не враховано, що останній не є спеціалістом з проблематики, яка поставлена у дисертації. Серед авторів наукових джерел, які названі у дисертації, навряд чи можна побачити науковців, праці яких теж стосувалися адміністративно-правового захисту землекористування. Автор дисертації не визначив науково-теоретичну або науково-практичну проблему, яку необхідно було вирішити як мету дослідження у докторській дисертації, або обрати самостійно визначений науковий напрямок, який би характеризував і шляхом правильно обраних методологічних підходів привів би до суттєвих науково-теоретичних та практично вагомих результатів. Цьому завадило відхилення від чітко визначених критеріїв паспорту спеціальності 12.00.07, оскільки земельно-правові проблеми до них не відносяться. За результатами перевірки встановлено текстуальні запозичення, які не відображають науково-дослідницьку роботу автора.

Судом встановлено, що 19.04.2016 року позивачем, на підставі положень Порядку присудження наукових ступенів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 567 від 24.07.2013 року (далі - Порядок № 567), було подано апеляцію на рішення МОН щодо скасування рішення спеціалізованої вченої ради Д.64.700.01 Харківського національного університету внутрішніх справ МВС України про присудження ОСОБА_2 наукового ступеня доктора юридичних наук.

Відповідач своїм листом № 1/11-9481 від 15.07.2016 року повідомив позивача про те, що на засіданні Атестаційної колегії МОН 01.07.2016 року було прийнято рішення про утворення апеляційної комісії для розгляду апеляції позивача.

Копію наказу МОН № 750 від 01.07.2016 року «Про затвердження рішень Атестаційної колегії Міністерства щодо присвоєння вчених звань і присудження наукових ступенів від 01 липня 2016 року» відповідач надав суду першої інстанції на його запит. П. 6 вказаного наказу утворено апеляційну комісію, у складі, визначеному у п. 1 додатку 6 до наказу № 750.

Позивачем було надано суду копію висновку апеляційної комісії щодо дисертації ОСОБА_2 за темою «Адміністративно-правовий захист прав суб'єктів землекористування в Україні» (наукова спеціальність 12.00.07 - адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право).

З копії вказаного висновку убачається, що апеляційна комісія дійшла наступного:

1. Питання актуальності, наукової новизни дисертації ОСОБА_2 належним чином проаналізовані спеціалізованою вченою радою Д.64.700.01 Харківського національного університету внутрішніх справ, офіційними опонентами по цій дисертації. Будь-яких підстав щодо сумнівів у цій частині не вбачається. Процедурні вимоги щодо проведення захисту дотримані.

2. Апеляційна комісія, ознайомившись із паперовими варіантами першоджерел, про які йде мова в експертному висновку, не знайшла у докторській дисертації ОСОБА_2, авторефераті дисертації чи опублікованих автором за темою дисертації статтях текстових запозичень без посилання на першоджерела.

3. Водночас, член апеляційної комісії доктор юридичних наук, професор Рябченко О.П., передовсім акцентуючи свою увагу на критичному аналізові апеляції ОСОБА_2, письмово висловила думку щодо невідповідності докторської дисертації ОСОБА_2 вимогам, які висуваються до подібних робіт. В колективному обговоренні дисертації ОСОБА_2 членами апеляційної комісії, яке за попередньою домовленістю та інформуванням МОН відбулося 08.09.2016 року у приміщенні Київського регіонального центру Національної академії правових наук України, д.ю.н., професор Рябченко О.П. відмовилася приймати участь.

4. Рекомендувати скасувати наказ МОН № 161 від 25.02.2016 року в частині скасування рішення спеціалізованої вченої ради Д.64.700.01 Харківського національного університету внутрішніх справ МВС України про присудження ОСОБА_2 наукового ступеня доктора юридичних наук за спеціальністю 12.00.07 - адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право, а також в частині позбавлення протягом двох років права брати участь у підготовці наукових кадрів доктора юридичних наук, професора Бандурку О.М.

5. Рекомендувати затвердити рішення спеціалізованої вченої ради Д.64.700.01 Харківського національного університету внутрішніх справ МВС України про присудження ОСОБА_2 наукового ступеня доктора юридичних наук за спеціальністю 12.00.07 - адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право, та видати диплом доктора юридичних наук.

Висновок, копія якого надана суду позивачем, підписаний головою апеляційної комісії Зайчук О.В. та членом апеляційної комісії Стеценко С.Г. Підпис Рябченко О.П. відсутній. Дата складання висновку не зазначена.

Зважаючи на відсутність у матеріалах справи належним чином засвідчених копій рішення Міністерства освіти і науки України про утворення апеляційної комісії та висновку апеляційної комісії за результатом розгляду апеляції ОСОБА_2, судом першої інстанції до відповідача було направлено судовий запит.

У відповідь на судовий запит від Міністерства освіти і науки України до суду надійшли письмові пояснення з копією наказу МОН № 750 від 01.07.2016 року «Про затвердження рішень Атестаційної колегії Міністерства щодо присвоєння вчених звань і присудження наукових ступенів від 01 липня 2016 року».

Згідно з письмовими поясненнями Міністерства освіти і науки України, до них не надходив висновок апеляційної комісії, оформлений відповідно до п. 44 Порядку № 567 у редакції, чинній на момент розгляду апеляції ОСОБА_2 У зв'язку з цим Міністерство освіти і науки України зазначило, що копія висновку апеляційної комісії щодо дисертації ОСОБА_2 не може бути надана суду.

У письмових поясненнях Міністерства освіти і науки України також зазначено, що рішення відповідача за результатами розгляду апеляції ОСОБА_2 не приймалося і копія висновку апеляційної комісії позивачу не надавалася. За переконанням Міністерства освіти і науки України, позивач свідомо надав суду завідомо неавтентичні матеріали.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що на час розгляду та вирішення справи по суті підстави для скасування оскаржуваного наказу в частині, що стосується позивача, відсутні, як і відсутні підстави для зобов'язання Міністерства освіти і науки України видати диплом доктора юридичних наук ОСОБА_2

Проте, колегія суддів апеляційної інстанції не може в повній мірі погодитися з таким висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, дійсно, як убачається з матеріалів справи, відповідно п. 6 наказу МОН № 750 від 01.07.2016 року «Про затвердження рішень Атестаційної колегії Міністерства щодо присвоєння вчених звань і присудження наукових ступенів від 01 липня 2016 року» було утворено апеляційну комісію у складі згідно з п. 1 додатку 6 до наказу № 750.

Позивачем було надано суду копію висновку апеляційної комісії щодо дисертації ОСОБА_2 за темою «Адміністративно-правовий захист прав суб'єктів землекористування в Україні» (наукова спеціальність 12.00.07 - адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право) в якому зазначено наступне:

«Утворити апеляційну комісію для розгляду апеляції ОСОБА_2 на рішення Атестаційної колегії Міністерства від 25 лютого 2016 року про скасування рішення спеціалізованої вченої ради Д 64.700.01 Харківського національного університету внутрішніх справ МВС України від 21 липня 2015 року, протокол №17, про присудження йому наукового ступеня доктора юридичних наук зі спеціальності 12.00.07 «Адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право» у складі згідно з пунктом 1 додатка 6 до цього наказу».

Про утворення Апеляційної комісії для розгляду апеляції ОСОБА_2 його було повідомлено листом за підписом заступника Міністра Р. Греби № 1/11 - 9481 від 15.07.2016 року.

Вказаною Апеляційною комісією у складі голови комісії д.ю.н., професора, академіка НАПрН України Зайчука О.В., членів комісії д.ю.н., професора, члена-кореспондента НАПрН України Стеценка С.Г., д.ю.н., професора Рябченко О.П. було проведено розгляд апеляції ОСОБА_2 за результатами чого було підготовлено Висновок Апеляційної комісії, відповідно до якого:

« 2. Апеляційна комісія, ознайомившись із паперовими варіантами першоджерел, про які мова йде в експертному висновку, не знайшла у докторській дисертації ОСОБА_2, авторефераті дисертації чи опублікованих автором за темою дисертації статтях текстових запозичень без посилання на першоджерела.

4 Рекомендуємо скасувати наказ МОН України № 161 від 25.02.2016 року у частині скасування рішення спеціалізованої вченої ради про присудження ОСОБА_2 наукового ступеня доктора юридичних наук ...

5 Рекомендуємо затвердити рішення спеціалізованої вченої ради про присудження ОСОБА_2 наукового ступеня доктора юридичних наук та видати диплом доктора юридичних наук».

Вказаний Висновок Апеляційної комісії був підписаний Головою комісії та одним з членів, при цьому інший член комісії утримався від його підписання.

У зв'язку з цим, Наказом МОН України № 659 від 27.04.2017 року було вирішено:

«Призначити члена Атестаційної колегії Копиленка Олександра Любимовича, доктора юридичних наук, професора, академіка НАПрН України, директора Інституту законодавства Верховної Ради України, головою апеляційної комісії, утвореної 01 липня 2016 року для розгляду апеляції ОСОБА_2, припинивши повноваження членів апеляційної комісії, включених до її складу згідно з пунктом 1 додатка 6 до наказу Міністерства освіти і науки України від 1 липня 2016 року № 750. Голові апеляційної комісії подати пропозиції щодо формування її складу».

В подальшому, Наказом МОН України № 800 від 07.06.2017 року було вирішено:

« 1. Внести зміни до наказу Міністерства освіти і науки України від 27 квітня 2017 року № 659 «Про затвердження рішень Атестаційної колегії Міністерства щодо присвоєння вчених звань і присудження наукових ступенів від 27 квітня 2017 року», виклавши пункт 5 у такій редакції:

« 5. Змінити склад апеляційної комісії, утвореної 01 липня 2016 року для розгляду апеляції ОСОБА_2, затвердивши її у її складі згідно з додатком 7 та припинивши повноваження членів апеляційної комісії, включених до її складу згідно з пунктом 1 додатка 6 до наказу Міністерства освіти і науки України від 1 липня 2016 року № 750»».

Відповідно до Додатку № 7 до згаданого наказу:

«Апеляційна комісія, утворена для розгляду апеляції ОСОБА_2.

Голова комісії: доктор юридичних наук, професор, академік НАПрН України Копиленко Олександр Любимович, директор Інституту законодавства Верховної Ради У країни.

Члени комісії: доктор юридичних наук, професор Калюжний Ростислав Андрійович, заступник директора з наукової роботи навчально-наукового Юридичного інституту Національного авіаційного університету; доктор юридичних наук, професор Монаєнко Антон Олексійович, директор Центру східноєвропейського права Інституту законодавства Верховної Ради України».

14.09.2017 року ОСОБА_2 було отримано Висновок на його апеляцію щодо результатів розгляду його докторської дисертації «Адміністративно-правовий захист прав суб'єктів землекористування в Україні» за спеціальністю 12.00.07 - адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право, відповідно до якого Апеляційна комісія рекомендує:

« 1) скасувати наказ МОН України «Про затвердження рішень Атестаційної колегії Міністерства щодо присудження наукових ступенів і присвоєння вчених звань» від 25 лютого 2016 року № 161 у частині відмови в присудженні ОСОБА_2 наукового ступеня доктора юридичних наук за спеціальністю 12.00.07 - адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право, а також стосовно позбавлення протягом двох років права участі у підготовці наукових кадрів доктора юридичних наук, професора Бандурки О.М.;

2) затвердити рішення спеціалізованої вченої ради Д 64.700.01 Харківського національного університету внутрішніх справ МВС України про присудження ОСОБА_2 наукового ступеня доктора юридичних наук за спеціальністю 12.00.07 - адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право та видати диплом доктора юридичних наук».

Висновок підписано всіма членами Апеляційної комісії.

Таким чином, новим складом Апеляційної комісії МОН України з розгляду апеляції ОСОБА_2 повторно спростовано твердження відповідача про наявність в захищеній дисертації ОСОБА_2 академічного плагіату та знову рекомендовано МОН України скасувати оскаржуваний наказ у частині відмови позивачу у присудженні йому наукового ступеню.

У відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 4 ст. 187 КАС України, якщо в апеляційній скарзі наводяться нові докази, які не були надані суду першої інстанції, то у ній зазначається причина, з якої ці докази не були надані.

Згідно з ч. 2 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції.

Таким доказом у даній справі, який не досліджувався у суді першої інстанції є Висновок Апеляційної комісії МОН України (у новому складі), якого ще не існувало на час розгляду даної справи судом першої інстанції.

Проте, колегія суддів апеляційної інстанції не може не взяти до уваги Висновок Апеляційної комісії МОН України (у новому складі), яка була сформована 07.06.2017 року, оскільки він, в даному випадку впливає на об'єктивність та всебічність розгляду даної справи, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України необхідно для справедливого, неупередженого розгляду адміністративної справи.

Окремо, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги наявність у матеріалах справи Висновку експертного дослідження в сфері інтелектуальної власності № 11746, складеного 31.01.2017 року науковим співробітником Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бакаріуса, атестованим судовим експертом Копитько А.П., яким встановлено:

«У докторській дисертації ОСОБА_2 на тему: «Адміністративно-правовий захист прав суб'єктів землекористування в Україні (наукова спеціальність 12.00.07 - адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право) не мало місце використання уривків творів, зазначених у додатку 1 до висновку апеляційної комісії щодо даної дисертації, без посилань на першоджерело».

Таким чином, відсутність академічного плагіату у захищеній дисертації ОСОБА_2 встановлено і експертним дослідженням в сфері інтелектуальної власності № 11746, складеним 31.01.2017 року.

Беручи до уваги те, що наявність академічного плагіату відповідно до ст. 6 Закону України «Про вищу освіту» є єдиною підставою для скасування рішення спеціалізованої вченої ради, яке також спростовується Висновком Апеляційної комісії МОН України (у новому складі), то колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта про необхідність задоволення позовної вимоги щодо визнання протиправним та скасування п. 3 наказу відповідача № 161 від 25.02.2016 року в частині скасування рішення спеціалізованої вченої ради Д.64.700.01 Харківського національного університету внутрішніх справ МВС України про присудження ОСОБА_2 наукового ступеня доктора юридичних наук за спеціальністю 12.00.07 «Адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право» та відмови у видачі ОСОБА_2 диплома доктора юридичних наук.

Що стосується позовної вимоги позивача про зобов'язання відповідача видати диплом доктора юридичних наук ОСОБА_2, то колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

В постанові Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 року викладено позицію щодо неможливості суду підміняти собою органи владних повноважень, згідно якої суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно із рішеннями Європейського суду з прав людини по справах: «Класс та інші проти Німеччини» від 6 вересня 1978 року, «Фадєєва проти Росії» (Заява № 55723/00), Страсбург, від 9 червня 2005 року, «Кумпене і Мазере проти Румунії» (Заява N 33348/96), Страсбург, від 17 грудня 2004 року - завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, тобто суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З огляду на викладені положення як національного так і європейського законодавства, колегія суддів вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позовної вимоги про зобов'язання відповідача видати позивачу диплом доктора юридичних наук, оскільки суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені саме до компетенції цього органу державної влади.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2017 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати п. 3 наказу Міністерства освіти і науки України № 161 від 25.02.2016 року в частині скасування рішення спеціалізованої вченої ради Д.64.700.01 Харківського національного університету внутрішніх справ МВС України про присудження ОСОБА_2 наукового ступеня доктора юридичних наук за спеціальністю 12.00.07 «Адміністративне право і процес; фінансове право; інформаційне право» та відмови у видачі ОСОБА_2 диплома доктора юридичних наук.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Н.М. Літвіна

Повний текст постанови виготовлено 28.09.2017 року.

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Літвіна Н. М.