Справа № 806/2548/15
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 року м. Київ К/800/40218/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Черпака Ю.К. (судді-доповідача), Загороднього А.Ф., Рецебуринського Ю.Й.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , третя особа Житомирська обласна державна адміністрація, про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,
за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року, -

в с т а н о в и в:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , в якому просив:
- визнати неправомірними дії військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в частині ненадання інформації за зверненням від 2 червня 2015 року;
- зобов`язати військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 надати повну та достовірну інформацію за зверненням від 2 червня 2015 року.
В обґрунтування позову вказував на неправомірну та неповну відповідь військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , викладену у листі 8 червня 2015 року на його письмове звернення від 2 червня 2015 року.
Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 20 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову, якою адміністративний позов задоволено. Зобов`язано військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 надати повну відповідь на запит ОСОБА_1 від 2 червня 2015 року.
У касаційній скарзі ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року та залишити в силі постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 20 липня 2015 року. Вказує на відсутність підстав для задоволення позову, оскільки відповідь на запит ОСОБА_1 від 2 червня 2015 року є обґрунтованою, запитувана інформація не регулюється положеннями Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI (далі Закон № 2939-VI), та на наявність рішень з того самого спору і між тими самими сторонами.
Заперечення на касаційну скаргу не надходили.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Судами встановлено, що 2 червня 2015 року позивач звернувся до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 із запитом, в якому просив:
- провести перевірку та спонукати своїх підлеглих у Житомирському об`єднаному військовому комісаріаті внести ОСОБА_1 у відповідний список для отримання ним соціальної допомоги, як учасника бойових дій до 5 травня;
- надати відповідь та інформацію про те, чи підпорядковані ОСОБА_2 посадові особи Житомирського об`єднаного військового комісаріату (особливо керівник ОСОБА_3 ), чи законні дії підлеглих у невключенні позивача до списку осіб, які мають право на отримання допомоги до 5 травня, як учасника бойових дій за 2014, 2015 роки;
- надати інформацію про підозру у скоєнні злочинів працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , за умови його підпорядкування.
8 червня 2015 року відповідачем надана відповідь на запит позивача, в якій вказано, що підпорядкованість військових комісаріатів зазначена у постанові Кабінету Міністрів України від 3 червня 2013 року №389. У відповіді щодо внесення позивача у належний список осіб, які мають право на отримання допомоги до 5 травня зазначено, що щорічно на органи покладається обов`язок перевіряти документи осіб, які за Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі Закон № 3551-XII) мають право на соціальну виплату до 5 травня, а за умови виникнення суперечностей у документах щодо отримання позивачем вказаної одноразової допомоги йому запропоновано з`явитись до Житомирського об`єднаного міського військового комісаріату для вирішення питання її призначення.
Не погоджуючись з такою відповіддю позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства, надавши інформацію по суті в межах своїх повноважень та компетенції, у термін, передбачений законом.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про порушення відповідачем приписів Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI, з посиланням на те, що Житомирський обласний військовий комісаріат не надав повну інформацію на запит ОСОБА_1 від 2 червня 2015 року.
З таким висновком суду апеляційної інстанції погоджується і колегія суддів Вищого адміністративного суду України на підставі наступного.
Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2939-IV публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.
Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (пункт 1 частини третьої статті 3 Закону №2939-VI).
Відповідно до статті 5 цього Закону доступ до публічної інформації забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації в офіційних друкованих виданнях, на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет, на інформаційних стендах, будь-яким іншим способом; надання інформації за запитами на інформацію.
Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що запит на інформацію є одним із видів забезпечення доступу до публічної інформації.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач 2 червня 2015 року звернувся до відповідача із запитом про надання публічної інформації, усунення порушень чинного законодавства та подання його, як учасника бойових дій в списки на отримання ним одноразової грошової допомоги до 5 травня, відповідно до статті 17 Закону № 3551-XII.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив з того, що запитувана позивачем інформація в пунктах 2,3 запиту належить до публічної, оскільки відповідає всім притаманним їй ознакам.
За змістом частин першої-п`ятої статті 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
Частиною першою статті 22 Закону №2939-VI встановлено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
За правилами частини четвертої статті 4 Закону №2939-VI у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції правильно кваліфікував запит позивача від 2 червня 2015 рокув частині пунктів 2, 3 як інформаційний, а відповідач не надав повну відповідь на зазначені пункти запиту, повідомивши лише про підпорядкованість військових комісаріатів за постановою Кабінету Міністрів від 3 червня 2013 року № 389, та про необхідність з`явитись до Житомирського об`єднаного міського військового комісаріату для вирішення питання призначення одноразової грошової допомоги до 5 травня.
При цьому непоширення приписів Закону №2939-VI на пункт 1 запиту позивача від 2 червня 2015 року не впливає на вирішення справи по суті спору.
Посилання в касаційні скарзі на наявність постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2015 року, як на підставу для залишенні рішення суду першої інстанції без змін є безпідставними, оскільки предметом спору справі №806/1167/15 єправомірність відповіді військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на запит позивача від 4 березня 2015 року щодо усунення порушень чинного законодавства та включення ОСОБА_1 до списків осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2014 рік.
На підставі наведеного, суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо неправомірності дій відповідача, оскільки позивач, реалізувавши своє право на доступ до публічної інформації шляхом звернення із запитом, не отримав її від розпорядника такої інформації в повному обсязі, всупереч приписам Закону №2939-VI.
Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Зважаючи на те, що постанова Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року відповідає наведеним критеріям, її необхідно залишити без змін.
Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Житомирського обласного військового комісаріатузалишити без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді: Черпак Ю.К.

Загородній А.Ф.

Рецебуринський Ю.Й.