Справа № 757/6631/17-а
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 757/6631/17-а Головуючий у 1-й інстанції: Писанець В.А.
Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національної поліції України на постанову Печерського районного суду м. Києва від 10 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Національної поліції України про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 10 травня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Національної поліції України про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити дії - задоволено.

Визнано рішення Національної поліції України про відмову у виплаті ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням йому інвалідності, оформлене листом Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України від 30 грудня 2016 року №Т-492/29/2/01-2016 протиправним.

Зобов'язано Національну поліцію України нарахувати та виплатити ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме на 03 жовтня 2016 року.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить її скасувати та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 01 лютого 1992 року по 06 листопада 2015 року позивач працював на посадах старшого слідчого в особливо важливих справах МВС України, а в період з 07 листопада 2015 року по 08 вересня 2016 року - на посаді старшого слідчого в особливо важливих справах 1-го відділу розслідування корупційних злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України, має спеціальне звання підполковника поліції.

З 08 вересня 2016 року ОСОБА_3 був звільнений з посади старшого слідчого в особливо важливих справах 1-го відділу розслідування корупційних злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України, у зв'язку з виходом на пенсію.

Згідно довідки МСЕК серії АГ №0013353 від 06 жовтня 2016 року позивачу встановлено третю групу інвалідності. Інвалідність виникла у зв'язку з отриманням травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків. Групу інвалідності встановлено довічно.

Згідно акту розслідування нещасного випадку, що стався 17 вересня 2004 року, старший слідчий в відділу розслідування справ сфери економіки СУ ГУ МВС області майор міліції ОСОБА_3 отримав травми в період проходження служби при виконанні службових обов'язків.

З копії довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках вбачається, що у позивача ступінь втрати професійної працездатності у відсотках становить 40 %.

07 жовтня 2016 року позивачем було подано на ім'я Голови Нацполіції заяву (рапорт) встановленого зразка разом із пакетом необхідних документів для виплати йому одноразової грошової допомоги у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб, як інваліду III групи.

Департаментом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України листом від 30 грудня 2016 року № Т-492/29/2/01-2016 повернуті документи позивача щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги та зазначено, що висновок МСЕК та постанова ВЛК, які були надані, не відповідають вимогам, визначеним статтею 97 Закону України про «Національну поліцію України».

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02 липня 2015 року (далі-Закон №580).

Відповідно до ч. 1 статті 97 Закону №580 одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, зокрема, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (ч. 2 статті 97 Закону №580).

Відповідно до ч.1 статті 99 Закону №580, розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб на час виплати такої допомоги:

4) визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності:

а) I групи - 120 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб;

б) II групи - 90 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб;

в) III групи - 70 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб.

Механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського визначений Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, які затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4 (далі Порядок №4, в редакції на момент виникнення спірних відносин).

Відповідно до п. 5 розділу І Порядку №4 значення термінів, що визначають випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського:

1) під час виконання службових обов'язків (пункти 1, 3, 5 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов'язаний з виконанням поліцейським службових обов'язків, спрямованих на реалізацію повноважень та основних завдань поліції, у тому числі під час участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України;

2) під час проходження поліцейським служби (пункт 2 частини першої статті 97 Закону) - випадок, який не пов'язаний із безпосереднім виконанням поліцейським службових обов'язків, зазначених у підпункті 1 цього пункту;

3) пов'язаного з проходженням служби в поліції (пункти 4, 6 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок отриманого захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаного з проходженням поліцейським служби, крім випадків, зазначених у підпункті 1 цього пункту.

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку №4 встановлено, що днем виникнення права на отримання ОГД є, зокрема, у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Порядку №4 формування пакета документів для призначення та виплати ОГД у поліції здійснюється підрозділами фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції, фінансовими підрозділами головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві (далі - фінансові підрозділи) у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці (далі - СДНОП) цих органів та фахівцями військово-лікарської комісії (далі - ВЛК).

Пунктом 2 розділу ІІІ Порядку №4 передбачено, що посадові особи поліції у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання ОГД відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги.

Згідно з п. 3 розділу ІІІ Порядку №4 заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського. У разі коли такий орган ліквідовано, заява подається до органу за місцем зберігання особової справи.

Пунктом 5 розділу ІІІ Порядку №4 встановлено, що для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: 1) довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 2) постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 3) акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; 4) сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; 5) документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Згідно з п. 7 розділу ІІІ Порядку №4 при прийманні матеріалів фінансові підрозділи зобов'язані: 1) перевірити правильність оформлення заяви та поданих до неї документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та іншим документам, що засвідчують особу; 2) перевірити відповідність оригіналам копій документів, зафіксувати й засвідчити виявлені розбіжності

Фінансові підрозділи мають право витребувати від інших підрозділів поліції та у осіб, яким оформляється ОГД, дооформлені документи, а також вимагати подання інших документів, необхідних для прийняття рішення про призначення ОГД.

Відповідно до п. 1 розділу IV Порядку №4 фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.

Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє, зокрема, у головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві - начальник Головного управління Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Згідно з п. 2 розділу IV Порядку №4 керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Розрахунок потреби в коштах для виплати ОГД в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається структурним підрозділом до фінансового підрозділу Національної поліції за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

Виділення коштів для виплати ОГД здійснюється фінансовим підрозділом Національної поліції шляхом розподілу асигнувань на зазначені цілі в межах коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України (п.3 розділу IV Порядку №4).

Пунктом 5 розділу IV Порядку №4 встановлено, що ОГД виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання органів поліції.

Так, згідно з пунктом 15 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580 за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Таким чином, соціальні виплати та допомоги позивачу, як поліцейському, мають визначатися на підставі норм Закону №580 та Порядку №4, що, в свою чергу, не позбавляє позивача права на отримання належних йому виплат у разі формування в довідці до акта МСЕК причини інвалідності у вигляді захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а не поліції.

Суд звертає увагу, що стаття 97 Закону №580 в якості підстави для виплати одноразової грошової допомоги передбачає визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби саме в поліції, а не органах внутрішніх справ, що і призвело до виникнення зазначеного спору.

Втім, вказана норма не може тлумачитися у вузькому сенсі, адже в такому випадку обмежує право поліцейського на отримання вищевказаної допомоги у разі некоректного формування МСЕК довідки до акта огляду, або у разі, якщо захворювання, що призвело в подальшому для встановлення особі інвалідності, виникло саме внаслідок служби в органах внутрішніх справ, а не поліції, оскільки в останньому випадку таке буквальне тлумачення норми статті 97 Закону №580 фактично призводить до позбавлення такої особи права на отримання будь-яких виплат.

Отже, з набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію» втратив чинність Закон України «Про міліцію», при цьому Національна поліція стала функціональним правонаступником міліції, про що свідчить аналіз основних завдань міліції та Національної поліції, закріплених в статтях 2 відповідних профільних законів.

При цьому, статтею 7 Закону України «Про міліцію» було чітко закріплено, що міліція входила до структури Міністерства внутрішніх справ України.

Частиною 2 статті 1 Закону №580 визначено, що діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно зі статтею 3 Закону №580 у своїй діяльності поліція керується у тому числі актами Міністерства внутрішніх справ України.

Структури центрального органу управління та територіальних органів поліції погоджує Міністр внутрішніх справ України (статті 14, 15 Закону №580).

Таким чином, враховуючи функціональне правонаступництво Національної поліції від міліції, під проходженням поліцейським служби в поліції, що призвело до захворювання та подальшого визначення інвалідності, яке надає право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 97 Закону №580, слід розуміти також і період служби такої особи в органах внутрішніх справ.

Слід звернути увагу на те, що з метою усунення зазначеної законодавчої прогалини Міністерством внутрішніх справ 12 вересня 2016 року був прийнятий Наказ №916, яким внесено зміни до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за № 163/28293, а саме:

пункт 5 розділу I доповнено підпунктом 4 такого змісту:

« 4) пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ».

Таким чином, прийняття Міністерством внутрішніх справ Наказу №916 свідчить про те, що проходження поліцейським служби в органах внутрішніх справ та отримання у зв'язку з цим захворювання, що в подальшому призвело до встановлення інвалідності, слід розцінювати в якості підстави для виплати особі одноразової грошової допомоги.

Отже, з огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, у зв'язку з втратою працездатності, причиною якої є наявність у нього захворювання, яке пов'язано з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Разом з тим, заява позивача про надання йому одноразової грошової допомоги по суті не розглядалась, фінансовим підрозділом відповідний висновок не готувався, рішення з питання призначення позивачу одноразової грошової допомоги уповноваженим на те органом не приймалося.

Оскільки, відповідного рішення відповідач по суті заяви не приймав, колегія суддів приходить до висновку, що заяву позивача щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності у встановлений законодавством порядок та строки не розглянуто, відтак, при розгляді цієї заяви відповідачем допущена протиправна бездіяльність, яка призвела до порушення прав позивача.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що належним захистом порушеного права позивача, у даному випадку, є зобов'язання відповідача розглянути питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової допомоги, у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності.

Отже, з огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, у зв'язку з втратою працездатності, причиною якої є наявність у нього захворювання, яке пов'язано з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Разом з тим, заява позивача про надання йому одноразової грошової допомоги по суті не розглядалась, фінансовим підрозділом відповідний висновок не готувався, рішення з питання призначення позивачу одноразової грошової допомоги уповноваженим на те органом не приймалося.

Оскільки, відповідного рішення відповідач по суті заяви не приймав, колегія суддів приходить до висновку, що заяву позивача щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності у встановлений законодавством порядок та строки не розглянуто, відтак, при розгляді цієї заяви відповідачем допущена протиправна бездіяльність, яка призвела до порушення прав позивача.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що належним захистом порушеного права позивача, у даному випадку, є зобов'язання відповідача розглянути питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової допомоги, у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності.

Суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача в порядку ст. 267 КАС України подати звіт про виконання судового рішення.

Так, відповідно до ч. 1 статті 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Отже при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, що призвело до невірного по суті вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Київській області задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати з постановленням нового рішення, про часткове задоволення адміністративного позову.

Згідно до статті 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Національної поліції України - задовольнити частково.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 10 травня 2017 року - скасувати та прийняти нову.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Національної поліції України про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо не розгляду заяви (рапорту) ОСОБА_3 від 07 жовтня 2016 року про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності.

Зобов'язати Національну поліцію України розглянути питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 як інваліду ІІІ групи захворювання, пов'язаного з виконанням службових обов'язків та прийняти відповідне рішення за його заявою (рапортом) від 07 жовтня 2016 року.

Зобов'язати Національну поліцію України надати у місячний строк звіт про виконання судового рішення в порядку статті 267 КАС України.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.