Справа № 826/8900/16
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2017-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. №
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

21 серпня 2017 року м. Київ № 826/8900/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., за участі секретаря судового засідання Морозової Я.В., розглядаючи у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Державного підприємства "Антонов"

до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища

виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної

адміністрації)

про визнання протиправним та скасування рішення від 01.08.2013р. №064/10386,

На підставі ч. 7 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 21.08.2017 проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «АНТОНОВ" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якій просить суд визнати протиправним та скасувати рішення від 01.08.2013р. №064/10386.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі.

У зв'язку з припиненням повноважень судді щодо здійснення правосуддя, в провадженні якого перебувала адміністративна справа, справу було повторно розподілено між суддями.

Автоматизованою системою документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративну справу передано на розгляд судді Григоровича П.О.

Враховуючи зазначене, ухвалою суду від 23.05.2017 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду в судовому засіданні на 13.07.2017, яке в подальшому було відкладено на 21.08.2017 у зв'язку з наданням позивачу часу на підготовку заяви про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, у відповідь на клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду на підставі ст. 100 КАС України.

Розглянувши клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та заяву позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Відповідно до відмітки відділу документального забезпечення (канцелярія) Окружного адміністративного суду міста Києва, позивач звернувся до суду з даним позовом в червні 2016 року.

Спірне рішення №064/10386 про відмову в наданні дозволу на спеціальне водокористування датоване серпнем 2013 року.

Як вбачається з заяви про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, її обґрунтування полягає в тому, що працівником ДП «Антонов», відповідальним за отримання дозвільних документів - ОСОБА_1 в порушення своїх посадових обов'язків не було повідомлено підприємство, зокрема і свого безпосереднього керівника про отримання Листа Управління екології та охорони природних ресурсів Департаменту міського благоустрою збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (надалі - Департамент) № 064/10386 від 01.08.2013р., яким було відмовлено Позивачу у видачі дозволу на спеціальне водокористування у зв'язку із необхідністю надання додаткових документів та інформації.

Позиція відповідача, викладена в клопотанні про залишення позовної заяви без розгляду зводиться до того, що: 1) відповідно до заяви Філії Державного підприємства «АНТОНОВ» «Серійний завод «АНТОНОВ» на отримання дозволу на спеціальне водокористування від 18 липня 2013 року, документи подавались через уповноважену особу, яка діяла на підставі довіреності - ОСОБА_3, внаслідок чого не лише посадова особа ОСОБА_1 займалась питанням щодо організації роботи по отриманню дозвільних документів; 2) в матеріалах справи відсутній доказ отримання відмови у видачі дозволу на спеціальне водокористування від 1 серпня 2013 року, саме ОСОБА_1; 3) дозвіл на спеціальне водокористування було видано позивачу строком на три роки, а саме з 26 серпня 2010 року по 26 серпня 2013 року, а отже, о позивач повинен був дізнатись про порушення свої прав саме з моменту закінчення строку дії дозволу на спеціальне водокористування, тобто з 26 серпня 2013 року.

Надаючи правову оцінку зазначеним вище доводам позивача та відповідача, Суд приймає до уваги наступне.

Згідно з частиною першою статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Таким чином, підставою для звернення до суду із адміністративним позовом є порушення права позивача, внаслідок дії, бездіяльності чи рішень суб'єкта владних повноважень.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

В той же час, згідно зі статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) в рішенні «Іліан проти Туреччини», зазначає, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

В контексті наведеного, суд зазначає, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, що надає впевненості іншим учасникам правовідносин.

При цьому, саме позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права у сфері публічно-правових відносин, що також випливає із загального правила, встановленого частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. В іншому випадку - виникають підстави для зловживання процесуальними правами.

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в частині другій статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Як вбачається з належним чином завіреної копії оскаржуваного рішення від 01.08.2013 №064/10386, залученої до матеріалів справи в судовому засіданні 21.08.2017, вказане рішення надійшло до позивача 08.08.2013 та зареєстроване за вх. №959/057.

Крім того, відповідно до листа позивача від 24.12.2013 №055/бонс-55 за підписом головного інженера Єрьоменко В.Д., адресованого відповідачу, зазначено: «Повторно направляємо Вам на розгляд документи для отримання дозволу на спеціальне водокористування згідно зауважень листа №064/10386 від 01.08.2013».

Таким чином, про порушене право позивач дізнався в серпні 2013 року, а в грудні того ж року позивач реалізував повторно своє право на отримання дозволу на спеціальне водокористування.

Враховуючи зазначене, доводи позивача судом відхиляються як необґрунтовані, а заява відповідача про залишення позовної заяви без розгляду підлягає задоволенню, як така, що підтверджується зазначеними вище письмовими доказами.

Стаття 99 КАС України в редакції, чинній станом на грудень 2012 року визначала, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, виходячи з наведеного в сукупності, суд дійшов висновку, що звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом у червні 2016 року відбулось поза межами шестимісячного строку, установленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

На підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним адміністративним позовом позивач не надав суду належних та допустимих доказів, у зв'язку з чим позов належить залишити без розгляду. В той же час, обставини, на які посилається позивач та які зазначені вище, не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду.

Беручи до уваги наведене та керуючись статтями 99, 100, 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Державного підприємства «Антонов» про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду - відмовити.

2. Задовольнити клопотання Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про залишення позовної заяви без розгляду.

3. Позовну заяву Державного підприємства «Антонов» залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.О. Григорович