Справа № 181/581/17
Суддя: Літвінова Л. Ф.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 181/581/17
Провадження № 2-а/181/17/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2017 р. смт. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Літвінової Л.Ф.,

при секретарі Макогон І.С.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Межова справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в особі заступника головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Дніпропетровській області - заступника начальника управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 37-ДК/0030По/08/01/-17 від 29.06.2017 року,

В С Т А Н О В И В:

13 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в особі заступника головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Дніпропетровській області - заступника начальника управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 37-ДК/0030По/08/01/-17 від 29.06.2017 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 28 березня 2006 року між Межівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та Селянським (фермерським) господарством «Дорошенко» було укладено договір оренди земельної ділянки, у відповідності з яким СФГ «Дорошенко» строком на 10 років з моменту набрання чинності договором отримало право оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка відноситься до земель державної власності, кадастровий номер :02:002:0351, площею 85 га. і розташована на території Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області.

Державна реєстрація вказаного договору була здійснена 31.07.2006 року, про що свідчить підпис голови і відбиток гербової печатки Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, а також підпис реєстратора і відбиток печатки Межівського відділу земельних ресурсів Дніпропетровської області про реєстрацію зазначеного договору у Книзі реєстрації договорів оренди землі за номером 91. Крім того, 24 березня 2016 року право СФГ «Дорошенко» оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0351 за договором оренди земельної ділянки від 28 березня 2006 року було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, у відповідності з вимогами ч.2 ст. 125 ЗК України договір оренди земельної ділянки набрав чинності з 31.07.2006, а строк його дії спливав 31.07.2016 року.

З 01.01.2013 року згідно ч.4 ст. 122 ЗК України повноваження щодо передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності набув Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи, одним з яких є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Діючи у відповідності з вимогами ч.2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», маючи намір скористатися своїм переважним правом на поновлення договору оренди земельної ділянки від 28.03.2006 року на новий строк, СФГ «Дорошенко» 15.04.2016 року, тобто за три місяці і сімнадцять днів до закінчення строку дії цього договору, направило до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області клопотання вих. № 3 від 15.04.2016 року про надання дозволу на поновлення договору від 28.03.2006 року оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0351.

Крім того, 21.06.2016 року за один місяць і десять днів до закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 28.03.2006 року, тобто в межах строку, встановленого ч.2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», СФГ «Дорошенко» направило до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області додаткове клопотання вих. № 5 від 21.06.2016 року про надання дозволу на поновлення договору від 28.03.2006 року оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0351, до якого долучило проект Додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 28.03.2006 року.

До 31.07.2016 року, тобто до дня закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 28.03.2006 року, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не надало СФГ «Дорошенко» листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі.

На наступний день після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 28.03.2006 року, 01.08.2016 року СФГ «Дорошенко» подало до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області письмову заяву з вимогою надати відповідь на звернення СФГ «Дорошенко» про поновлення договору оренди земельної ділянки від 28.03.2006 року. Однак, і на цю заяву ніякої відповіді від Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області СФГ «Дорошенко» не отримало.

Виконуючи приписи ч.6, ч.8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції ст. 33 Закону України «Про оренду землі» станом на 26.09.2016 року), СФГ «Дорошенко» 27.09.2016 року направило на адресу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області листа від 26.09.2016 року про поновлення договору оренди від 28.03.2006 року земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0351. До вказаного листа СФГ «Дорошенко» долучило три екземпляри Додаткової угоди від 26.09.2016 року про поновлення договору оренди від 28.03.2006 року земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0351, вже підписані головою СФГ «Дорошенко» для підписання їх керівником Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

З огляду на правила, встановлені ст. 33 Закону України «Про оренду землі», правомірно вважаючи, що договір оренди від 28.03.2006 року земельної ділянки поновлено на той самий строк і на тих самих умовах, СФГ «Дорошенко» продовжує користуватися земельною ділянкою кадастровий номер :02:002:0351.

Лише 31.03.2017 року, тобто через вісім місяців після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 28.03.2006 року, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області направило СФГ «Дорошенко» своє заперечення щодо поновлення договору оренди від 28.03.2006 року земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0351 (лист вих. № 27-4-0.332-5275/2-17 від 24.03.2017 року).

Враховуючи зазначене та керуючись ч.11 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», згідно якої відмова в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржена в суді, 11.05.2017 року СФГ «Дорошенко» подало до Господарського суду Дніпропетровської області позовну заяву до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання поновленим з 01.09.2016 року на той самий строк і на тих самих умовах договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0351 від 28.03.2006 року, укладеного між СФГ «Дорошенко» і Межівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та про визнання укладеною з 26.09.2016 року між СФГ «Дорошенко» і Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області Додаткової угоди від 26.09.2016 року про поновлення договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0351 від 28.03.2006 року.

На підставі вказаної позовної заяви 13.05.2017 року зареєстрована господарська справа № 904/5839/17, яка станом на теперішній час розглядається Господарським судом Дніпропетровської області.

Однак, достовірно знаючи про вищевикладені обставини, заступник головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Дніпропетровській області - заступник начальника управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області ОСОБА_4 29 червня 2017 року виніс постанову № 37-ДК/0030По/08/01/-17, якою визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Позивач ОСОБА_1 просить суд визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити строк оскарження постанови заступника головного державного інспектора у сфері державного контрою за використанням, охороною та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Дніпропетровській області заступника начальника управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області ОСОБА_4 № 37-ДК/0030По/08/01/-17 від 29 червня 2017 року; визнати протиправною та скасувати постанову заступника головного державного інспектора у сфері державного контрою за використанням, охороною та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Дніпропетровській області заступника начальника управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області ОСОБА_4 № 37-ДК/0030По/08/01/-17 від 29 червня 2017 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень; закрити провадження у справі за фактом вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених статтями 53-1, 54 КУпАП у звязку з відсутністю в його складу адміністративних правопорушень; судові витрати, а саме: витрати на правову допомогу у сумі 2500 гривень покласти на Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області ().

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 у звязку зі спливом строку звернення до суду за захистом порушених прав.

Суд, заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному громадянину України гарантується право на оскарження в суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.

У відповідності до положень ст. 33 Земельного кодексу України, земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Положеннями ст. 93 ЗК України передбачено право оренди земельної ділянки, тобто засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

З пояснень позивача, його представника та матеріалів справи судом встановлено, що 28.03.2006 року між СФГ «Дорошенко» та Межівською районною державною адміністрацією був укладений договір оренди земельної ділянки, площею 85 га, розташованої на території Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, строком на 10 років. Державна реєстрація вказаного договору була здійснена 31.07.2006 року (а.с.15-16).

З 01.01.2013 року згідно ч.4 ст. 122 ЗК України повноваження щодо передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності набув Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи, одним з яких є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Діючи у відповідності з вимогами ч.2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», маючи намір скористатися своїм переважним правом на поновлення договору оренди земельної ділянки від 28.03.2006 року на новий строк, СФГ «Дорошенко» 15.04.2016 року, тобто за три місяці і сімнадцять днів до закінчення строку дії цього договору, направило до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області клопотання вих. № 3 від 15.04.2016 року про надання дозволу на поновлення договору від 28.03.2006 року оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0351 (а.с.18).

Крім того, 21.06.2016 року за один місяць і десять днів до закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 28.03.2006 року, тобто в межах строку, встановленого ч.2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», СФГ «Дорошенко» направило до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області додаткове клопотання вих. № 5 від 21.06.2016 року про надання дозволу на поновлення договору від 28.03.2006 року оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0351, до якого долучило проект Додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 28.03.2006 року (а.с.19).

До 31.07.2016 року, тобто до дня закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 28.03.2006 року, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не надало СФГ «Дорошенко» листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі.

На наступний день після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 28.03.2006 року, 01.08.2016 року СФГ «Дорошенко» подало до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області письмову заяву з вимогою надати відповідь на звернення СФГ «Дорошенко» про поновлення договору оренди земельної ділянки від 28.03.2006 року (а.с.20). Однак, і на цю заяву ніякої відповіді від Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області СФГ «Дорошенко» не отримало.

Виконуючи приписи ч.6, ч.8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (редакції ст. 33 Закону України «Про оренду землі» станом на 26.09.2016 року), СФГ «Дорошенко» 27.09.2016 року направило на адресу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області листа від 26.09.2016 року про поновлення договору оренди від 28.03.2006 року земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0351. До вказаного листа СФГ «Дорошенко» долучило три екземпляри Додаткової угоди від 26.09.2016 року про поновлення договору оренди від 28.03.2006 року земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0351, вже підписані головою СФГ «Дорошенко» для підписання їх керівником Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (а.с.21-22, 23).

З огляду на правила, встановлені ст. 33 Закону України «Про оренду землі», правомірно вважаючи, що договір оренди від 28.03.2006 року земельної ділянки поновлено на той самий строк і на тих самих умовах, СФГ «Дорошенко» продовжує користуватися земельною ділянкою кадастровий номер :02:002:0351.

Лише 31.03.2017 року, тобто через вісім місяців після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 28.03.2006 року, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області направило СФГ «Дорошенко» своє заперечення щодо поновлення договору оренди від 28.03.2006 року земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0351 (лист вих. № 27-4-0.332-5275/2-17 від 24.03.2017 року) (а.с.24).

Враховуючи зазначене та керуючись ч.11 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», згідно якої відмова в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржена в суді, 11.05.2017 року СФГ «Дорошенко» подало до Господарського суду Дніпропетровської області позовну заяву до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання поновленим з 01.09.2016 року на той самий строк і на тих самих умовах договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0351 від 28.03.2006 року, укладеного між СФГ «Дорошенко» і Межівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та про визнання укладеною з 26.09.2016 року між СФГ «Дорошенко» і Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області Додаткової угоди від 26.09.2016 року про поновлення договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0351 від 28.03.2006 року. На підставі вказаної позовної заяви 13.05.2017 року зареєстрована господарська справа № 904/5839/17, яка станом на теперішній час розглядається Господарським судом Дніпропетровської області (а.с.30).

Відповідач знаючи, що позивач 11.05.2017 року звернувся з позовною заявою до господарського суду про поновлення договору оренди 29.06.2017 року, склав протокол № 37-ДК/0030По/08/01/-17 відносно ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ст. 54 КУпАП ( не своєчасне повернення земельної ділянки (а.с.35).

Суд, при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та її повноважність згідно з положеннями п.3 ч.1 ст. 293 К У п АП.

За правилами ч. 2 ст. 188 ЗК України порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Згідно з приписами ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19.06.2003 № 963-IV(далі - Закон № 963-IV) самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Отже, обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку.

Згідно роз'яснень Державного комітету України із земельних ресурсів №14-17-4/12991 від 11.11.2008 року, щодо застосування терміну «самовільне зайняття земельної ділянки», не вважається самовільним зайняттям земельної ділянки, якщо орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування прийняв рішення про її передачу у власність або надання у користування (оренду). Даний перелік рішень є вичерпним. У разі використання ділянки за наявності будь-яких інших рішень зазначених органів (наприклад, про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, про погодження місця розташування об'єкту тощо), дані дії слід кваліфікувати як самовільне зайняття земельної ділянки.

Вимоги ст. 53-1 КУпАП України передбачають, що самовільне зайняття земельної ділянки тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП вина є обов'язковою умовою адміністративної відповідальності, юридичний факт, який є підставою для притягнення до відповідальності.

Згідно зі ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає, вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, у відповідності до ст. 278 КпАП України при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа), який розглядатиме справу, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення: чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз'яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов'язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд з матеріалів справи вбачає, що відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 54 КУпАП (порушення строків повернення тимчасово зайнятих земель або не приведення їх у стан придатний для використання за призначенням) (а.с.35). В подальшому на підставі вказаного протоколу відповідачем винесено оскаржувану постанову № 37-ДК/0030По/08/01/-17 від 29.06.2017 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 53-1 КУпАП (самовільне зайняття земельної ділянки), та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. (а.с.36).

Таким чином описова, мотивувальна та резолютивна частини постанови протирічать одна одній. А штраф за ст. 54 КУпАП України у розмірі 510 для громадян взагалі не передбачено, даною статтею передбачено накладення штрафу від 10 до 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (170- 340 грн.).

У відповідності до ст. 256 КУпАП України - у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складання, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреса свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином суд вважає, що відповідачем порушена вищезазначена законодавча норма, оскільки протокол та постанова містить розбіжності нормативного акта за який позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності і погоджується з доводами ОСОБА_1 вважаючи прийняту постанову незаконною.

Як вже було встановлено судом, позивач користується земельною ділянкою, площею 85 га, на території Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, на підставі укладеного з Межівською районною державною адміністрацією договору оренди від 28.03.2006 року. Відмова в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі оскаржена до Господарського суду Дніпропетровської області. До цього часу рішення по справі не прийнято. Таким чином у відповідача на час складання протоколу та постанови про притягнення до адмін. відповідальності ОСОБА_1 , були відсутні будь які фактичні дані його вини у вчиненні інкримінованого відповідачем правопорушення.

Тобто, відсутній факт самовільного зайняття земельної ділянки, згідно якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Проте, дані обставини не були враховані відповідачем при винесені оскаржуваної постанови 29.06.2017 року.

Також представником позивача суду в якості доказів надана відповідь заступника начальника відділу у Межівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, на якого покладено виконання обовязків за посадою начальника цього ж відділу ОСОБА_5 від 14.08.2017 року - що 22.05.2017 року дану земельну ділянку було віднесено до архівного шару та скасовано державну реєстрацію при реєстрації нових ділянок для ведення особистого селянського господарства учасникам АТО (а.с.75)

Піддаючи аналізу вищезазначений документ суд вважає, що відповідачем не доведено суду, яку ж земельну ділянку використовував чи своєчасно не повернув ОСОБА_1, її кадастровий номер, якщо на момент складання 12.06.2017 року протоколу та винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення земельного законодавства, 22.05.2017 року державну реєстрацію земельної ділянки, було скасовано відповідачем і даний факт не оспорюється відповідачем, таким чином відповідачем при складані протоколу в порушенні вимог ст. 256 КУпАП не встановлено місце вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляду і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказів правомірності свого рішення, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Посилання відповідача у своїх письмових запереченнях та запереченнях виказаних підчас слухання справи у суді, про необхідність залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 у звязку з пропуском останнім строку звернення до суду за захистом свого порушеного права є необґрунтованим. В підтвердженні своїх заперечень відповідачем суду було надано: копію реєстру поштових відправлень Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з записом про відправлення 30.03.2017 року за № 27-4-04-9175/2-17 ОСОБА_1В поштового відправлення (а.с.70) та копію рекомендованого повідомлення про вручення працівником пошти 06.07.2017 року ОСОБА_1 поштового відправлення (а.с.71).

Позивачем не оспорюється дата отримання ним рекомендованого листа від відповідача 06.07.2017 року, в підтвердженні цього він також надав суду роздруківку Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» з вказівкою, що він отримав поштове рекомендоване повідомлення в вищезазначений час.

Ст. 289 КУ п АП України передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову може бути поновлено органом правомочним розглядати скаргу

Постанова № 37ДК/0030По/08 /01 1 винесена відповідачем 29.06.2017 року позивач при розгляді і винесенні постанови присутнім не був, дані обставини встановлені судом та не оспорюються сторонами. Про порушення свого права ОСОБА_1 дізнався 06.07.2017 року, отримавши від відповідача рекомендоване повідомлення з копією протоколу та постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, що підтверджується поштовим конвертом зі штрих кодовим ідентифікатором поштового відправлення 515.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАСУ строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, суд вважає, що строк поданої скарги на постанову заступника головного державного інспектора Тягло С.П. № 37 ДК / 0030 По /08 /01 1 від 29.06.2017 року має відраховуватися з 06.07.2017 року до суду з позовною заявою ОСОБА_1 звернувся 13.07.2017 року з моменту коли позивач дізнався про порушення його прав. Тому причини пропуску строку встановлені статтею 289 КУпАП є поважними та підлягають поновленню.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Враховуючи положення частини 3 ст. 90 КАСУ , пунктів 3,4 частини 1 статті 1 Закону України « Про безоплатну правову допомогу « пунктів 1,2,6 частини 1 статті 19, статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» з Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, як розпорядника коштів слід стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 2500 гривень 00 копійок.

Вказані витрати підтверджуються: Договором про надання правової допомоги від 10.07.2017 року укладеним між адвокатом ОСОБА_6В та ОСОБА_1; розрахунковою квитанцією по оплаті юридичних послуг без номера від 10.07.2017 року на суму 2500 грн.; актом приймання передачі виконаних робіт від 13.07.2017 року до Договору від 10.07.2017 року.

Керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України, ст.ст.7-11, 71, 86, 90, 94, 160-163 КАС України ст. ст. 9,38, 245,247, 251, 252, 256, 276, 280, 283, 287, 288 289 КУпАП, ст. 33 Закону України «Про оренду землі», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в особі заступника головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Дніпропетровській області - заступника начальника управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 37-ДК/0030По/08/01/-17 від 29.06.2017 року задовольнити повністю.

Визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити строк оскарження постанови заступника головного державного інспектора у сфері державного контрою за використанням, охороною та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Дніпропетровській області заступника начальника управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області ОСОБА_4 № 37-ДК/0030По/08/01/-17 від 29 червня 2017 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника головного державного інспектора у сфері державного контрою за використанням, охороною та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Дніпропетровській області заступника начальника управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області ОСОБА_4 № 37-ДК/0030По/08/01/-17 від 29 червня 2017 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Закрити провадження у справі за фактом вчинення ОСОБА_7 адміністративних правопорушень, передбачених статтями 53-1, 54 КУпАП у звязку з відсутністю в його складу адміністративних правопорушень.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) витрати на правову допомогу у сумі 2500 (дві тисячі пятсот) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: Л. Ф. Літвінова