Справа № 817/1329/17
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2017 р.Р і в н е 817/1329/17
16год. 36хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув

відповідача: представник не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Головного управління ДФС у Рівненській області
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про стягнення суми штрафних санкцій,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Рівненській області звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій.

Представник позивача в судове засідання не прибув, з мотивів зазначених в адміністративному позові просив позов задовольнити повністю, а справу розглядати без участі представника позивача.

Відповідач заперечень на адміністративний позов не подав, в судове засідання не прибув. На адресу суду подав клопотання про долучення до матеріалів справи доказу часткової оплати суми боргу. Крім того, просив справу слухати без його участі.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Судом не визнавалася обов'язковою участь сторін в судовому засіданні. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Головного управління ДФС у Рівненській області №35 від 26.01.2017року про проведення фактичної перевірки та направлень №10, №9 від 26.01.2017року працівниками відділу контролю за обігом та оподаткування підакцизних товарів ГУ ДФС у Рівненській області, в період з 26.01.2017року терміном 10 діб, проведено фактичну перевірку з питань дотримання вимог законодавства в сфері обігу підакцизних товарів Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 в магазині "Кошик", що знаходиться за адресою: вул. Відінська, 21, м. Рівне, Рівненська область(а.с.5-7).

За результатами перевірки було складено акт №3/17-00-40/НОМЕР_1 від 26.01.2017року(а.с.8-9).

На підставі висновків акта перевірки було винесено рішення про застосування фінансових санкцій № від 07.02.2017року, яким встановлено роздрібна торгівля тютюновими виробами без наявності у суб'єкта господарювання ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, що є порушенням ч.13 ст.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". Застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. (а.с.10).

Також, на підставі висновків акта перевірки було винесено рішення про застосування фінансових санкцій № від 07.02.2017року, яким встановлено роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності у суб'єкта господарювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, що є порушенням ч.13 ст.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". Застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. (а.с.11).

В матеріалах справи наявні докази того, що рішення про застосування фінансових санкцій №, № від 07.02.2017року були надіслані на адресу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та вручені 15.02.2017 року (а.с.14).

В результаті прийнятих рішень, за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 станом на 31.07.2017 року обліковувалася заборгованість у сумі 29 000грн., що підтверджується копією витягу з інтегрованої картки платника податку(а.с.15).

Разом з тим, на підтвердження часткової оплати суми фінансових санкцій у розімрі 1000грн., представником відповідача надано суду копію квитанції від 11.08.2017 року №0.0.825123012.1 (а.с.24).

Оскільки, відповідач самостійно не сплатив суму фінансових санкцій, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України регулюються Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року №481/95-ВР (далі - Закон України від 19.12.1995 року № 481/95).

Відповідно до ч.1 ст. 16 цього Закону контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Згідно із ч.1 ст.17 Закону України від 19.12.1995року № 481/95 за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Суд звертає увагу, що абз.5 ч.2 ст.17 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95 передбачено, що субєктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Згідно з ч.5 ст.17 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95, у разі невиконання суб'єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Відповідно до п.5, 6 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою КМУ від 02.06.2003 року №790 (далі Порядок від 02.06.2003 року №790) визначено, що підставами для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є:

- акт перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства;

- результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта підприємницької діяльності, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

- матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

Пунктами 10, 11 Порядку від 02.06.2003 року №790 встановлено, що у разі невиконання субєктом господарювання рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду.

Суми фінансових санкцій, стягнені відповідно до цього Порядку, зараховуються до бюджету згідно із законодавством.

За змістом пункту 13 цього Порядку, рішення про застосування фінансових санкцій може бути оскаржено у місячний термін в установленому законодавством порядку.

Відповідачем рішення про застосування фінансових санкцій у встановленому порядку не оскаржене, не скасоване та не виконане протягом 30 днів після отримання його копії.

Суд звертає увагу, що згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Разом з тим, суд підкреслює, що доказів оскарження у встановлений строк Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 рішення про застосування фінансових санкцій суду не надано.

Більше того, відповідач доказів на спростування наведеної заборгованості або доказів повної сплати - суду не надав. Натомість, на підтвердження часткової оплати суми фінансових санкцій у розмірі 1000грн., представником відповідача надано суду копію квитанції від 11.08.2017 року №0.0.825123012.1.

За наведених обставин, позовні вимоги позивача про стягнення штрафних (фінансових) санкцій у вигляді штрафу в сумі 28 000грн. є обґрунтованими та належать до задоволення. Водночас, Головне управління ДФС у Рівненській області не довело суду підставність стягнення з відповідача сум штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1000грн.

Судові витрати, відповідно до статті 94 КАС України, з відповідача не присуджуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1) штрафні (фінансові) санкції у вигляді штрафу в сумі 28 000(дванадцять вісім тисяч) грн. до Державного бюджету на р/р 0002, УК у м.Рівному/21081500, , ГУ ДКСУ у Рівненській області, МФО 833017, код платежу 21081500.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Зозуля Д.П.