Справа № 760/1873/17
Суддя: Шереметьєва Л. А.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/851/17 В справі № 760/1873/17-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Хілюк І.О.

представника позивача- ОСОБА_2

відповідача- Німченка О.М.

представника 3-ї особи- Капши І.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекторів Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Німченка О.М., Бобра Р.О., 3-я особа: Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції про визнання дій та акту протиправними, скасування акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення та стягнення грошових коштів, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом і просить:

- визнати протиправними дії Інспектора УПП лейтенанта поліції Німченка О.М. щодо складання Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 20 вересня 2016 року;

- визнати Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 20 вересня 2016 року протиправним та скасувати його;

- визнати протиправними дії Інспектора УПП лейтенанта поліції Бобра Р.О. щодо винесення постанови серії ДР № 138170 від 29 серпня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення в вигляді штрафу;

- визнати постанову серії ДР № 138170 від 29 серпня 2016 року протиправною та скасувати її;

- стягнути з солідарно з відповідачів на його користь 510, 00 гр. сплаченого ним штрафу.

Посилається в позові на те, що 20 вересня 2016 року о 21.38 відповідач Німченко О.М. здійснив огляд та тимчасове затримання транспортного засобу - автомобіля БМВ Х6 д.н. НОМЕР_2 шляхом його доставлення на спеціальний майданчик по вул. Набережно-Луговій, 4 в м. Києві.

За результатами затримання був складений Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Згідно даного Акту власник транспортного засобу здійснив стоянку, що створює перешкоду для інших транспортних засобів і пішоходів, що є порушенням п.п. 15.10 «д» та 15.9»е» Правил дорожнього руху, щзо утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

При цьому власника транспортного засобу відповідачем встановлено не було.

Із складеного відповідачем Акту не вбачається здійснення транспортним засобом зупинки, а саме припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо), тобто порушень п. 15.9 «е» Правил дорожнього руху України, оскільки транспортний засіб був припаркований на тротуарі біля будинку № 8/10 по вул. Еспланадній в м. Києві і не міг створювати суттєву перешкоду як для інших учасників дорожнього руху - транспортних засобів, які рухались по проїжджій частині, так і для пішоходів, де для їх руху відповідно до п. 15.10 «д» Правил дорожнього руху України було більше 6 метрів.

Разом з тим, при складені Акту не з'ясовано та не зазначені конкретні обставини здійснення зупинки транспортного засобу, де саме та яким чином, перебування та розташування транспортного засобу по відношенню до проїжджої частини або тротуару.

Таким чином, Акт в частині порушення ним п. 15.9 «е» Правил дорожнього руху України є протиправним.

В Акті також зазначено, що він здійснив стоянку транспортного засобу, що створило перешкоду для інших транспортних засобів і пішоходів.

На адвокатський запит його представника отримана відповідь Головного управління Національної поліції у м. Києві, з якої вбачається, що 20.09.2016 з 20 години до 22 години будь-яких повідомлень про перешкоджання руху пішоходам на тротуарі біля будинку по вул. Еспланадній, 8/10 припаркованим за вказаною адресою автомобілем БМВ Х6 державний номер НОМЕР_2 не зафіксовано.

Тобто, припаркований ним автомобіль не створював будь-якої перешкоди для інших транспортних засобів, оскільки був припаркований на тротуарі у відповідності до п. 15.10 «д» Правил дорожнього руху України.

Зазначає також, що при складанні Акту та евакуації транспортного засобу відповідач мав діяти відповідно до ст. ст. 265-2 КУпАП в редакції на момент виникнення спору, згідно з якою працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора.

Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Порядок затримання транспортного засобу врегульовано п. 3 р.12 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

У складеному відповідачем Акті відсутні будь-які посилання на підстави для тимчасового затримання та доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик та обставини про суттєве перешкоджання транспортного засобу дорожньому руху іншим учасникам дорожнього руху чи пішоходам.

Крім того, під час складання відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення відповідач Бобир Р.О. діяв всупереч вимогам закону, внаслідок чого відносно нього незаконно було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Як Акт огляду транспортного засобу, так і постанова були складені в його відсутності і він був позбавлений можливості захистити свої права .

У постанові, яка була винесена на підставі протиправного Акту, зазначається, що він здійснив зупинку транспортного засобу на зупинці громадського транспорту, чим суттєво заважав руху маршрутних транспортних засобів та руху пішоходів.

При цьому в постанові не зазначається конкретно місце розташування транспортного засобу (перебування транспортного засобу на проїзній частині чи на тротуарі) та яку саме і кому транспортний засіб здійснив суттєву перешкоду.

У постанові зазначено, що він здійснив зупинку на зупинці громадського транспорту, чим суттєво заважав руху маршрутних транспортних засобів та руху пішоходів, цим порушив п. 15.10 «д» та 15.9 «е» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 15.9 «е» Правил дорожнього руху України (від 04.11.2015, які діяли на момент складання Акту та винесення Постанови) зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Згідно п. 15.10 «д» Правил дорожнього руху України (від 04.11.2015, які діяли на момент складання Акту та винесення Постанови) стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Тобто, у вказаних пунктах Правил дорожнього руху України, на підставі яких була винесена постанова, відсутні будь-які посилання на таке поняття, як зупинка громадського транспорту.

При цьому, таке поняття як «зупинка громадського транспорту» взагалі відсутнє у будь-якому пункті чи розділі Правил дорожнього руху України, які діяли на момент складання Акту та винесення постанови.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Відповідач Німченко О.М. в судовому засіданін проти позову заперечував.

Посилався на те, що 20 вересня 2016 року він ніс службу в складі патруля разом з інспектором Бобир Р.О.

На вул. Еспланадній у м. Києві до них звернулися сторонні громадяни та повідомили, що на зупинці маршрутних транспортних засобів припаркований автомобіль, який перешкоджає як зупинці-посадці, так і руху пасажирів.

Вони під»їхали до зупинки, тривалий час чекали водія, який так і не з»явився, в зв»язку з чим ними було прийнято рішення про евакуацію транспортного засобу.

Він оформив Акт затримання транспортного засобу, в ньому поставили свої підписи всі залучені для цього особи, і автомобіль був поміщений на тимчасову стоянку.

Ця процедура тривала хвилин 30-40, однак водій так і не з»явився.

Вважає свої дії законними і просить у позові відмовити.

Відповідач Бобир Р.О. в судове засідання неодноразово не з»являвся, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд до відома не ставив, а тому в порядку ч.4 ст.128 КАС України суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

Представник 3-ї особи в судовому засіданні проти позову заперечував з цих же підстав і просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з анступного.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що 21 вересня 2016 року відносно позивача була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

За змістом постанови 20 вересня 2016 року о 21.38 позивач, керуючи транспортним засобом- автомобілем БМВ Х6 д.н. НОМЕР_2 здійснив зупинку на зупинці громадського транспорту, чим суттєво заважав руху маршрутних транспортних засобів та руху пішоходів, чим порушив п.п. 15.10 «д» та 15.9»е» Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.15.9»е» Правил дорожнього руху зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Згідно з п.15.10 «д» Правил стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

В цей же день о 21.38 відповідач Німченко О.М. здійснив огляд та тимчасове затримання транспортного засобу - автомобіля БМВ Х6. Д.н. НОМЕР_2 шляхом його доставлення на спеціальний майданчик по вул. Набережно-Луговій, 4 в м. Києві.

За результатами затримання був складений Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Згідно даного Акту власник транспортного засобу здійснив стоянку, що створює перешкоду для інших учасників транспортних засобів і пішоходів, що є порушенням п.п. 15.10 «д» та 15.9»е» Правил дорожнього руху, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

При цьому власника транспортного засобу відповідачем встановлено не було.

Диспозиція частини 3 статті 122 КУпАП України передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Так, відповідач Німченко О.В., допитаний в судовому засіданні як свідок, пояснив, що про припаркований автомобіль на зупинці маршрутних транспортних засобів по вул. Еспланадній 8/10 в м. Києві патрулю, в складі якого він був, повідомили громадяни.

Прибувши на місце, вони виявили автомобіль, який був припаркований на зупинці, заважав проїзду маршрутних транспортних засобів, посадці та висадці пасажирів, у зв»язку з чим вони змушені були виходити на проїжджу частину.

Надав для огляду фото з місця стоянки автомобіля, зроблене на камеру особистого мобільного телефона, з якого вбачається, що автомобіль БМВ Х6 д.н. НОМЕР_2 припаркований на зупинці, про що свідчить відповідний знак.

З фото вбачається, що на проїжджій частині дороги стоїть молода особа.

Відповідач суду пояснив, що це пасажирка, яка чекає маршрутку, оскільки припаркований автомобіль заважав посадці, а також обзору дороги та наближенню маршрутних транспортних засобів.

Представник позивача в судовому засіданні підтвердив, що на фото дійсно зафіксований автомобіль, яким керував позивач, та який був припаркований в даному місці.

Не заперечуючи цього, в той же час зазначив, що з фото неможливо зробити висновок, що воно було зроблено відповідачем саме 20 вересня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Будь-яких доказів, які б спростовували обставини, викладені в постанові, щодо місця розташування транспортного засобу, а також дати, представник позивача суду не надав.

За таких обставин суд вважає зазначені в постанові відомості достовірними, а притягнення позивача до адміністративної відповідальності законним.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Так, заперечуючи проти позову, відповідач надав відповідні докази правомірності своїх дій, зафіксованих за допомогою фотозйомки.

Як вбачається з фото, наданого для огляду в судовому засіданні, автомобіль позивача знаходився на зупинці, що перешкоджало пасажирам здійснювати посадку та висадку.

Дані обставини та допущені позивачем порушення Правил дорожнього руху, представником позивача не спростовані.

Виходячи з цих обставин, суд вважає правомірними дії відповідача, а постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності законною.

Встановлено також, що 20 вересня 2016 року відповідачем Німченко О.В. був складений Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Відповідно до ст.265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частиною третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора.

У разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху, такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик.

Відповідно до п.п.1,2,3,5,6 р.12 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 р. № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853) тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 КУпАП, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.

Доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється за допомогою спеціальних автомобілів - евакуаторів.

Після прибуття евакуатора поліцейський у присутності двох свідків і представника підприємства, установи або організації, яким належить евакуатор, складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу із зазначенням:

1) дати, часу, місця порушення і підстави для тимчасового затримання та доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку;

2) посади, місця роботи, прізвища, імені та по батькові поліцейського, який приймає рішення про тимчасове затримання і доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку;

3) типу, марки, державного реєстраційного номера, переліку візуальних недоліків та пошкоджень транспортного засобу, що тимчасово затримується і доставляється на спеціальний майданчик чи стоянку;

4) найменування, місцезнаходження та номера телефону підприємства, установи або організації, які доставляють транспортний засіб на спеціальний майданчик чи стоянку, державного реєстраційного номера евакуатора;

5) адреси місця зберігання транспортного засобу;

6) посади, прізвища, імені та по батькові особи, яка виконує роботи з доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку.

Зазначений акт підписують присутні під час його складання особи:

особа, яка прийняла рішення про тимчасове затримання транспортного засобу;

особа, що виконує роботи з доставлення такого засобу на спеціальний майданчик чи стоянку;

два свідки;

водій і страховий комісар у разі їх присутності.

Один примірник акта огляду транспортного засобу (за винятком фотографій) надається водію, власнику (співвласнику) транспортного засобу у разі їх присутності.

У разі коли водій, що вчинив правопорушення, присутній під час тимчасового затримання транспортного засобу і порушення неможливо усунути на місці в максимально короткий строк, поліцейський оформляє протокол про адміністративне правопорушення. У протоколі робиться відповідний запис про тимчасове затримання транспортного засобу із зазначенням інформації про складення акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, що долучається до протоколу, а у випадках, передбачених КУпАП, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу.

У разі коли водій з'являється на місці правопорушення під час виконання робіт із завантаження транспортного засобу, поліцейський не проводить тимчасове затримання транспортного засобу, а оформляє протокол про адміністративне правопорушення, а у випадках, передбачених КУпАП, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу.

При цьому правопорушення повинно бути усунуте у максимально короткий строк.

Відповідач Німченко О.М. в судовому засіданні пояснив, що роботи зі складання Акту та евакуації транспортного засобу тривали хвилин 30-40, однак водій автомобіля так і не з»явився, усунути порушення на місці не вдалося, а тому автомобіль був поміщений на спеціальну стоянку.

Виходячи з цього, враховуючи викладені в Акті підстави для його затримання та складання Акту, а також викладене вище, суд вважає законними дії відповідача і в цій частині.

Суд не приймає до уваги тверджень представника позивача в судовому засіданні, виходячи з наступного.

Так, частина 3 ст.122 КУпАП встановлює відповідальність, у тому числі, за порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а також порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Поняття правил руху, зупинки, стоянки транспортних засобів, а також порушення цих правил, поведінку учасників дорожнього руху визначено Правилами дорожнього руху.

Відповідно до п.16 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511) посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС.

Тобто, позивач, як водій, який має посвідчення водія, зобов»язаний знати та виконувати Правила дорожнього руху.

Згідно з п.п.1.3, 1.4, 1.5 Правил учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Виходячи з цього суд не приймає до уваги посилання представника позивача на обов»язок відповідача Німченка О.М. зазначити в Акті зазначати конкретні обставини здійснення зупинки транспортного засобу, а саме: де саме та яким чином, перебування та розташування транспортного засобу по відношенню до проїжджої частини або тротуару, оскільки такий обов»язок не встановлено законом.

Крім того, відповідь Головного управління Національної поліції у м. Києві на адвокатський запит також не може свідчити про відсутність порушень ПДР в діях позивача, оскільки пояснення з цього приводу в судовому засіданні надані відповідачем німченко О.М., не спростовані представником позивача, а повідомлення громадян про ваиявлені ними порушення безпосередньо до поліцейського гарантовано Законом України « Про національну поліцію», як і обов»язок поліцейського прийняти таке повідомлення.

Тобто, ці обставини також не можуть бути свідченням відсутності порушень ПДР в діях позивача.

Що стосується сумнівів представника позивача щодо фото автомобіля на місці зупинки та дати його фіксації, то приведені відповідачем Німченко О.М. докази в цій частині порядку, визначеному законом, ним не спростовані, а належність автомобіля на фото саме позивачу представник останнього не оспорював.

Керуючись ст.ст.8, 19 Конституції України, ст. ст. 1,9,122 ч.3, 222,258, 265-2, 268, 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 9, 69, ч.ч.1,6 ст.71, ч.4 ст.128, 159 -163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспекторів Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Німченка О.М., Бобра Р.О., 3-я особа: Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції про визнання дій та акту протиправними, скасування акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення та стягнення грошових коштів відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя :