Справа № П/811/98/17
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 року Справа № П/811/98/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Притули К.М., суддів: Брегей Р.І., Хилько Л.І. розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Фермерського господарства «ОСОБА_1Б.» до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування актів про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів,

в с т а н о в и в:

Фермерське господарство «ОСОБА_1Б.» звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати акт Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів за № 0003208 від 21.07.2016 року;

- визнати протиправним та скасувати акт Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів за № 0003264 від 30.07.2016 року.

В обґрунтування вимог позивач посилається на безпідставність висновків відповідача, викладених в актах перевірки, оскільки автомобіль, який належав позивачу та підлягав перевірці, на думку позивача, перевантажений не був. Вказує, що помилкові дані про навантаження на вісь автомобіля могли стати результатом нахилення транспортного засобу при зважуванні, оскільки вантаж, що перевозився був сипучим (пшениця та ячмінь), у зв'язку з чим і змінював центр ваги під час руху.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився до суду надав письмові заперечення, де зазначив, що позовні вимоги не визнає. В обґрунтування заперечень зазначає, що за результатами перевірки було встановлено факт перевезення позивачем вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без дозволу, виданого службою автодоріг, та без документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

Вважає, що розрахунок проведений відповідно до встановленої нормативно-

правовими актами формули з врахуванням загальної відстані перевезення вантажу, яку подолав транспортний засіб. Тому, позовні вимоги позивача безпідставні, просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 21 та 30 липня 2016 року посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області на підставі направлень на перевірку від 21.07.2016 року та від 29.07.2016 року № 012988 були проведені рейдові перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (а.с.47-48).

А саме у пункті габаритно-вагового контролю а/д Н-14 Олександрівка -Кіровоград - Миколаїв 75км+812м проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки DAF модель 95,530 ХР, реєстраційний номер В А 5123 АТ (чеки зважування № 03921, 04266 від 21.07.2016 року та 30.07.2016 року). За результатами проведення зважування складено Довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю та ОСОБА_1 №0003264, 0003208 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 21.07.2016 року та 30.07.2016 року, на підставі яких проведено Розрахунки № 2234 від 21.07.2016 року № 290 від 30.07.2017 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд 48,0 та 93,6 євро.

Під час перевірок було встановлено, що перевезення вантажу автомобілем позивача здійснювалось із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, а також без дозволу, виданого службою автодоріг, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

Зазначена обставина об'єктивно підтверджується чеками вагового контролю від 21.07.2016 року та 30.07.2016 року (а.с.40,44). У актах перевірки крім того вказані показники нормативно допустимих, а також фактичних осьових навантажень, зафіксованих ваговим комплексом, з чого вбачається перевищення встановлених нормативів по одиничній осі.

Водій транспортного засобу від підписання акту та надання письмових пояснень відмовився, про що зазначено в актах перевірки (а.с.38,42).

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктами 2,15,27,54,58,62 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю; проводить перевірки за додержанням суб'єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Відтак, управління Укртрансбезпеки в Кіровоградській області як територіальний орган Укртрансбезпеки має повноваження щодо здійснення перевірок додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт і здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, перевірку документів на здійснення перевезень, а також нараховує плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб'єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Пунктами 2,3 постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 року "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" встановлено, що правонаступником майна, прав та обов'язків територіальних органів Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті, що ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, є Державна служба з безпеки на транспорті та утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області.

З огляду на викладене, управління Укртрансбезпеки в Кіровоградській області під час здійснення своїх повноважень діє як суб'єкт владних повноважень, якому надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з пунктом 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені в Законі України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05.04.2001 року зі змінами і доповненнями (далі - Закон № 2344-III).

У розумінні статті 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; великогабаритний транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з габаритних параметрів якого перевищує встановлені на території України допустимі параметри.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків (частина четверта статті 48 Закону № 2344-III).

Здійснення габаритно-вагового контролю регламентовано Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879.

Відповідно до визначення термінів, що вживаються у цьому Порядку, великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., N 41, ст. 1852); габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; місце здійснення габаритно-вагового контролю - спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю; точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритновагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Згідно з пунктами 12, 13 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Тобто, виходячи зі змісту вказаних положень, габаритно-ваговий контроль може здійснюватися на вимірювальному та зважувальному обладнанні, яке повинно бути перебувати у робочому стані, а також в установленому порядку пройшло метрологічну атестацію з його подальшим клеймуванням та повинно мати відповідний сертифікат.

З копії свідоцтва про повірку, чинного до 27.07.2017р., вбачається, що засіб вимірювальної техніки «вага пересувна автомобільна» типу CHEKLODE FREEWEIGH відповідає вимогам ГОСТ 29329-92 (а.с.45).

Таким чином, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, що належить позивачу, здійснювався технічним засобом, що пройшов повірку, та є придатним до застосування, а тому доводи позивача стосовно того, що не надано доказів, що ваги були сертифіковані, судом до уваги не приймається.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 року, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, передбачено, що з спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Як встановлено судом, було проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки DAF модель 95,530 ХР, реєстраційний номер В А 5123 АТ (чеки зважування № 03921, 04266 від 21.07.2016 року та 30.07.2016 року). За результатами проведення зважування складено Довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю та ОСОБА_1 №0003264, 0003208 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 21.07.2016 року та 30.07.2016 року, на підставі яких проведено Розрахунки № 2234 від 21.07.2016 року № 290 від 30.07.2017 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд 48,0 та 93,6 євро.

Під час перевірок було встановлено, що перевезення вантажу автомобілем позивача здійснювалось із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, а також без дозволу, виданого службою автодоріг, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

Зазначена обставина об'єктивно підтверджується чеками вагового контролю від 21.07.2016 року та 30.07.2016 року. (а.с.40,44). У актах перевірки крім того вказані показники нормативно допустимих, а також фактичних осьових навантажень, зафіксованих ваговим комплексом, з чого вбачається перевищення встановлених нормативів по одиничній осі.

Розмір плати визначається у відповідності до "Ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879.

Щодо розрахунку плати за проїзд, Згідно п.30 Порядку габаритно-вагового контролю: Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такою транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою:

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

В - відстань перевезення, кілометрів.

Згідно пункту 31-1 Порядку габаритно-вагового контролю, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

При визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно- двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу.

Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

К-2(коефіцієнт збільшення плати за проїзд (у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру до 10 відсотків)

Отже, з огляду на вище зазначене у відповідності до формули, розмір плати за проїзди склав 48,0 євро та 93,6 євро (а.с.40, 44).

Крім того, як випливає з письмових пояснень інспекторів, водію було запропоновано перемістити вантаж та ще раз пройти габаритно - ваговий контроль транспортного засобу, чого ним зроблено не було. Після цього інспектором були складені необхідні документи, і подальший рух транспортного засобу був дозволений (а.с.49,50).

Відповідно до норм чинного законодавства, що регулює правовідносини у сфері дорожнього руху, відповідальність за правильне розташування, розміщення та закріплення вантажу несе вантажоперевізник. Саме він зобов'язаний враховувати всі властивості вантажу та технічні характеристики транспортного засобу з метою недопущення порушення правил дорожнього руху та безпеки на транспорті.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що в діях суб'єкту владних повноважень - Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, жодних порушень вимог Закону України "Про автомобільний транспорт", Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та інших нормативно-правових актів, регламентуючих діяльність державного органу з питань контролю на автомобільному транспорті не вбачається, Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області та посадові особи Управління під час проведення перевірок і складанні актів та під час розгляду справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Акти про перевищення нормативів вагових параметрів складено обґрунтовано, за порушення, які мали місце та із дотриманням процедури, визначеної законодавством про автомобільний транспорт. Розрахунок плати за проїзд також здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 11, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 162,163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволені позовних вимог Фермерського господарства «ОСОБА_1Б.» відмовити.

Постанова відповідно до ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя К.М.Притула

Судді Л.І. Хилько

ОСОБА_2

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_3