Справа № 826/3144/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2017-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 вересня 2017 року № 826/3144/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія

"Укрсвітлолізинг"

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків

фінансових послуг

про визнання протиправним та скасування розпорядження від 20.09.2016 №2366,

зобов'язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Укрсвітлолізинг" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання протиправним та скасування розпорядження від 20.09.2016 №2366, зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтуванні тим, що відповідачем неправомірно застосовано до позивача захід впливу у вигляді виключення його з Реєстру осі, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги та анульовано довідку про взяття на облік, оскільки відповідний захід впливу може бути застосований лише з підстав передбачених Положенням про надання окремих фінансових послуг юридичними особами - суб'єктами господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами затвердженим розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг, від 22.01.2004 № 21 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.04.2004 за №492/9091 перелік яких є вичерпним та наявність яких відносно позивача встановлено не було.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав суд письмові заперечення на адміністративний позов та просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої заперечення на адміністративний позов відповідач обґрунтовує тим, що відповідно до підпункту 5 пункту 1 розділу ХІХ Положення про Державний реєстр фінансових установ затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг, від 28.08.2003 №41 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.09.2003 за №797/8118 підставою для виключення фінансової установи з Реєстру та анулювання Свідоцтва є систематичне невиконання заходів впливу, застосованих Нацкомфінпослуг до фінансової установи, у той час, як відносно позивача було винесено постанови про накладення штрафу за правопорушення вчинені на ринках фінансових послуг від 21.03.2016 № 123/16/03/01-ЛК, від 08.07.2016 № 416/16/03/01-ЛК за неподання звітних даних в паперовій та електронних формах за, 3-4 квартали 2015 року, 1 квартал 2016 року.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Під час судового розгляду справи, суд, -

В С Т А Н О В И В:

21.12.2011 Кабінетом Міністрів України видано постанову № 1394 "Про утворення Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Укрсвітлолізинг".

12.03.2013 відповідачем прийнято рішення № 810 про взяття на облік Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Укрсвітлолізинг", як такого, що має право надавати послуги з фінансового лізингу та видано відповідну довідку від 12.03.2013 ФЛ № 500.

29.08.2016 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг складено акт про правопорушення, вчинені позивачем на ринку фінансових послуг № 568/16/03-ЛК в якому зазначено наступне: "Товариством не надано звітні дані за 2 квартал 2016 року, що свідчить про порушення Товариством вимог чинного законодавства у сфері надання фінансових послуг, а саме:

пунктів 2.3, 2.5 розділу 2, пункту 4.1 розділу 4 та пункту 5.2 розділу 5 розділу 5 Порядку надання звітності фінансовими компаніями, довірчими товариствами, а також юридичними особами - суб'єктами господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, але мають визначену законами та нормативно-правовими актами Держфінпослуг або Нацкомфінпослуг можливість надавати послуги з фінансового лізингу, затвердженого розпорядженням Держфінпослуг від 27.01.2004 № 27, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.04.2004 за № 431/9030, в частині неподання звітних даних до Нацкомфінпослуг".

20.09.2016 відповідачем видано розпорядження № 2366 "Про застосування заходів впливу до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Укрсвітлолізинг", яким відповідно до пункту 1.5 розділу І, підпункту 7 пункту 2.1, пункту 2.8 розділу II, пункту 3.1 розділу III, пункту 4.18, абзацу другого пункту 4.21 розділу IV Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20.11.2012 № 2319, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за № 2112/22424 постановлено виключити з Реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги та анулювати Довідку про взяття на облік юридичної особи Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Укрсвітлолізинг".

В зазначеному розпорядженні вказано наступне: "Товариством не надано звітні дані за 2 квартал 2016 року в паперовій та електронній формах, що свідчить про порушення Товариством вимог чинного законодавства у сфері надання фінансових послуг, а саме:

пунктів 2.3, 2.5 розділу 2, пункту 4.1 розділу 4 та пункту 5.2 розділу 5 Порядку надання звітності фінансовими компаніями, довірчими товариствами, а також юридичними особами - суб'єктами господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, але мають визначену законами та нормативно-правовими актами Держфіннослуг або Нацкомфінпослуг можливість надавати послуги з фінансового лізингу, затвердженого розпорядженням Держфінпослуг від 27.01.2004 № 27, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.04.2004 за № 431/9030 (далі - Порядок), в частині неподання звітних даних до Нацкомфінпослуг.

Разом з тим, за результатами розгляду раніше застосованих до Товариства заходів впливу, а саме: постанови про накладення штрафу за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг, від 21.03.2016 № 123/16/03/01 -ЛК, за неподання звітних даних в паперовій та електронній формах за 3 квартал 2015 року та за 4 квартал 2015 року та постанови про накладення штрафу за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг, від 08.07.2016 № 416/16/03/01 -ЛК, за неподання звітних даних в паперовій та електронній формах за 1 квартал 2016 року.".

Позивач, не погоджуючись з розпорядженням від 20.09.2016 № 2366, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України №1070 від 23.11.2011, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президенту України, підзвітним Верховній Раді України. Нацкомфінпослуг здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг у межах, визначених законодавством.

Пунктом 10 частини першої статті 28 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення.

Статтею 39 зазначеного Закону встановлено, що у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Частиною першою статті 40 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" встановлено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати такі заходи впливу: зобов'язати порушника вжити заходів для усунення порушення та/або вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення; вимагати скликання позачергових зборів учасників фінансової установи; накладати штрафи в розмірах, передбачених статтями 41 і 43 цього Закону; тимчасово зупиняти або анулювати ліцензію на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг; відсторонювати керівництво від управління фінансовою установою та призначати тимчасову адміністрацію; затверджувати план відновлення фінансової стабільності фінансової установи; виключати відповідно до законодавства учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) з Державного реєстру фінансових установ або реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги; установлювати для небанківських фінансових груп підвищені економічні нормативи, ліміти та обмеження щодо здійснення окремих видів операцій; виносити рішення про заборону недержавним пенсійним фондам - суб'єктам другого рівня системи пенсійного забезпечення укладати нові пенсійні контракти з учасниками накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування у разі порушення вимог, установлених для таких недержавних пенсійних фондів законом та ліцензійними умовами.

Відповідно до частини другої зазначеної статті порядок та умови застосування заходів впливу встановлюються законами України та нормативно-правовими актами національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Пунктом 2 частини першої статті 41 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" встановлено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує до учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) штрафні санкції за неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації - у розмірі від 100 до 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктами 1.1 та 1.2 розділу 1 Положенням про надання окремих фінансових послуг юридичними особами - суб'єктами господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами затвердженим розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг, від 22.01.2004 № 21 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.04.2004 за №492/9091 встановлено, що це Положення розроблене відповідно до частини четвертої статті 5 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", Закону України "Про фінансовий лізинг", Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23 листопада 2011 року N 1070, та інших нормативно-правових актів, які регулюють відносини, що виникають у сфері надання фінансових послуг. Положення встановлює можливості надання послуг з фінансового лізингу та порядок, якого необхідно дотримуватись при наданні цієї послуги юридичними особами - суб'єктами господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, але мають визначене законами та нормативно-правовими актами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, право надавати послугу з фінансового лізингу (далі - юридичні особи).

Відповідно до пункту 2.1 розділу 2 вказаного Положення юридична особа має можливість надавати послугу з фінансового лізингу, якщо у предметі діяльності, визначеному установчими (засновницькими) документами, передбачено здійснення діяльності з надання послуг з фінансового лізингу та враховано вимоги законодавства щодо можливості суміщення фінансових послуг, а також за наявності: внутрішніх правил з надання послуги з фінансового лізингу, затверджених уповноваженим органом юридичної особи, згідно з установчими документами; кваліфікованих працівників, які безпосередньо здійснюють діяльність з фінансового лізингу (укладання, супроводження та виконання відповідних договорів), які мають вищу освіту за фінансовим, економічним або юридичним напрямами, та не мають непогашеної або незнятої судимості за корисливі злочини; довідки про взяття на облік юридичної особи (далі - Довідка), виданої Держфінпослуг та/або Нацкомфінпослуг (додаток 1); керівників (засновників), які не мають непогашеної або незнятої судимості за корисливі злочини; документа, що підтверджує право власності або користування приміщенням за місцезнаходженням юридичної особи.

Підпунктом 5.5.5 пункту 5.5 розділу 5 Положенням про надання окремих фінансових послуг юридичними особами - суб'єктами господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами затвердженим розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг, від 22.01.2004 № 21 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.04.2004 за №492/9091 встановлено, що процедура взяття на облік юридичної особи включає внесення інформації про юридичну особу до Реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги (далі - Реєстр), оформлення і видача юридичній особі Довідки.

Згідно з пунктом 5.6 розділу 5 вказаного Положення анулювання Довідки з одночасним виключенням запису з Реєстру проводиться у разі: припинення юридичною особою надання послуг з фінансового лізингу; державної реєстрації припинення юридичної особи; систематичного (два та більше разів на рік) неповідомлення юридичною особою Нацкомфінпослуг у встановлені цим Положенням строки про зміни в інформації, яка міститься в документах, поданих юридичною особою для внесення змін до Реєстру, та/або установлений перевіркою факт відсутності юридичної особи за місцезнаходженням, зазначеним у Довідці, неповідомлення Нацкомфінпослуг та державного реєстратора у строки, установлені законодавством, про зміну свого місцезнаходження.

Отже, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг має право застосовувати до учасників ринків фінансових послуг заходи впливу за порушення вимог законодавства, зокрема, накладати штрафи та виключати відповідно до законодавства учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) з Державного реєстру фінансових установ або реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги. При цьому, за неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації передбачено застосування заходу впливу у вигляді штрафу, а застосування такого заходу впливу, як виключення відповідно до законодавства учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) з Державного реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, можливо лише у випадках визначених пунктом 5.6 розділу 5 Положенням про надання окремих фінансових послуг юридичними особами - суб'єктами господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами затвердженим розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг, від 22.01.2004 № 21 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.04.2004 за №492/9091.

Відповідно до розпорядження від 20.09.2016 № 2366 його було прийнято у зв'язку з встановленням порушенням позивачем пунктів 2.3, 2.5 розділу 2, пункту 4.1 розділу 4 та пункту 5.2 розділу 5 Порядку надання звітності фінансовими компаніями, довірчими товариствами, а також юридичними особами - суб'єктами господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, але мають визначену законами та нормативно-правовими актами Держфіннослуг або Нацкомфінпослуг можливість надавати послуги з фінансового лізингу, затвердженого розпорядженням Держфінпослуг від 27.01.2004 № 27, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.04.2004 за № 431/9030 в частині в частині неподання звітних даних до Нацкомфінпослуг, а саме, позивачем не надано звітні дані за 2 квартал 2016 року в паперовій та електронній формах, що свідчить про порушення Товариством вимог чинного законодавства у сфері надання фінансових послуг.

Також, при прийняття вказаного розпорядження було враховано, що до позивача було засновано заходи впливу постановою про накладення штрафу за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг, від 21.03.2016 № 123/16/03/01 -ЛК, за неподання звітних даних в паперовій та електронній формах за 3 квартал 2015 року та за 4 квартал 2015 року та постановою про накладення штрафу за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг, від 08.07.2016 № 416/16/03/01 -ЛК, за неподання звітних даних в паперовій та електронній формах за 1 квартал 2016 року.".

Таким чином, з аналізу розпорядження від 20.09.2016 № 2366 судом встановлено, що ним до позивача застосовано заходи впливу за неподання інформації, а саме звітних даних в паперовій та електронній формах, тобто за правопорушення за яким положеннями Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" передбачено застосування такого заходу впливу, як накладення штрафу.

Посилання відповідача на факт того, що оскільки до позивача вже було застосовано заходи впливу за аналогічні правопорушення постановами від 21.03.2016 № 123/16/03/01 -ЛК та від 08.07.2016 № 416/16/03/01 -ЛК та не були усунуті позивачем, з огляду на що має місце систематичне невиконання заходів впливу застосованих Нацкомфінпослуг до фінансової установи, а отже відповідно до підпункту 5 пункту 1 розділу ХІХ Положення про Державний реєстр фінансових установ затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг, від 28.08.2003 №41 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.09.2003 за №797/8118 у нього були наявні правові підстави для застосування до позивача такого заходу впливу, як виключення позивача з Реєстру та анулювання Свідоцтва, не приймаються судом до вагу з огляду на наступне.

Розділом ХІХ вказаного Положення врегульовано порядок виключення фінансової установи з Реєстру та анулювання Свідоцтва.

Факт того, що позивач не є фінансовою установою, а лише має право надавати послуги з фінансово лізингу сторонами визнається та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Таким чином, положення підпункту 5 пункту 1 розділу ХІХ Положення про Державний реєстр фінансових установ затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг, від 28.08.2003 №41 до позивача застосовані не можуть бути.

Доказів на підтвердження наявності обставин, які відповідно до пункту 5.6 розділу 5 Положенням про надання окремих фінансових послуг юридичними особами - суб'єктами господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами затвердженим розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг, від 22.01.2004 № 21 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.04.2004 за №492/9091, є підставами для виключення відповідно до законодавства учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) з Державного реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги відповідачем суду надано не було, як і не було зазначено про наявність відповідного факту.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку пор наявність підстав для визнання розпорядження від 20.09.2016 № 2366 протиправним та його скасування.

Оскільки позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача вчинити усі необхідні дії щодо доведення до відома всіх учасників ринку фінансових послуг інформації про скасування розпорядження від 20.09.2016 № 2366 та поновлення дії довідки, раніше виданої позивачу на підставі рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг №810 від 12.03.2013, а також щодо внесення відповідних змін до Реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги (у тому числі, але не виключно - про поновлення дії вищезазначеної Довідки серія ФЛ № 500 від 12.03.2013) спрямована на майбутній захист прав, свобод та інтересів позивача, які на час розгляду справи не були порушені, суд дійшов висновку про безпідставність заявленої позовної вимоги.

Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов - задовольнити частково.

2.Визнати протиправним та скасувати повністю розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20.09.2016 № 2366 "Про застосування заходу впливу до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Укрсвітлолізинг".

3. В решті позовних вимог відмовити.

4.Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (01001, м.Київ, вул. Б.Грінченка, 3, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Укрсвітлолізинг" (01032, м. Київ, вул. Жилянська, 75, оф. 11/13, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.).

Оригінали платіжних доручень № 55 від 16.03.2017 на суму 1600,00 грн. та № 23 від 24.02.2017 на суму 1600,00 грн. зберігаються у матеріалах справи та поверненню не підлягають.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов