Справа № 461/4337/17
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/9093/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Кухтея Р.В., Яворського І.О.

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 07 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби з вимогами про визнання протиправною та скасування постанови № 0783/209030000/17 від 14.04.2017 в справі про порушення митних правил, а провадження у справі закрити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23.06.2017 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовної вимоги ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС про закриття провадження в справі про порушення митних правил.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 07.08.2017 в задоволенні позову відмовлено, оскільки суд прийшов до висновку про правомірність прийнятої відповідачем постанови щодо визнання винним позивача у вчиненні порушення митних правил та накладення стягнення.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що не згідний з постановою суду першої інстанції у звязку з тим, що така прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, а тому підлягає скасуванню. Зокрема вважає, що відповідачем була помилково прийнята оскаржувана постанова № 0783/209030000/17 у межах строків, встановлених ч. 1 ст. 467 МК, оскільки з часу вчинення порушення митних правил минуло більше шести місяців, а вчинене ним правопорушення є закінченим на одинадцятий день та не може розглядатися як триваюче. З тих підстав вважає, що у даному випадку провадження у справі про порушення митних правил не могло бути розпочато, а отже оскаржувана постанова відповідача є протиправною і підлягає скасуванню. Також зазначає, що відповідачем не дотримано процесуальних строків надсилання оскаржуваної постанови, про що судом першої інстанції не взято до уваги.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання апеляційного суду не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. В силу вимог ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги апелянта слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом апеляційної інстанції з врахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено, що постановою Львівської митниці ДФС України від 14.04.2017 у справі №1483/209030000/17 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України (далі МК України) та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн за перевищення встановленого статтею 95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу митного органу.

Як зазначено в протоколі про порушення митних правил №1483/209030000/17 від 14.03.2017, приблизно о 03 год. 03 хв. 14.03.2017 ОСОБА_2 через п/п «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС заїхав транспортним засобом «Volkswagen LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_1, з причепом GB ABI NIGHTSTAR590/4 без номерного знака, який слідував з ОСОБА_3 до України. Після проведення перевірки в електронній базі ЄАІС ДМСУ зясовано, що 26.01.2016 року о 04 год. 58 хв. ОСОБА_2 було ввезено в режимі транзиту на територію України транспортний засіб «AUDI A4», номерний знак GBY466WKI. Одночасно було встановлено, що відповідно до бази АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМСУ відсутня інформація про вивезення даного ТЗ з митної території України станом на 14.03.2017.

Положеннями частини першої статті 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 90 МК України унормовано, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно ч.1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: 1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; 2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; 3) бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу;

Правилами п.1 ч. 1 ст.95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

В той же час, згідно ч. 2 ст.95 МК України до строків, зазначених у частині першій ст. 95 МИ України, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Згідно з частиною 1 статті 381 Митного кодексу України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 192 МК України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Судом встановлено, що термін для вивезення (транзиту) автомобіля ОСОБА_2 з митної території України при 10 добах сплинув 05.02.2016 (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб 31.01.2016). До органу доходів і зборів з метою продовження строку транзиту позивач не звертався.

Відповідно до ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених ст. 470 МК України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Слід зазначити, що позивачем на момент перетину кордону жодних доказів, які б підтверджували факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб надано не було.

Частиною 3 ст. 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляну на встановлені судом першої інстанції обставинами справи та перевірені в суді апеляційної інстанції, колегія суддів приходить до переконання щодо вірного встановлення місцевим адміністративним судом факту порушення позивачем строку транзитного перевезення для автомобільного транспорту за відсутності ознак аварії чи дії непереборної сили. При тому, факт порушення строків, встановлених ст. 95 МК України, позивач не заперечує.

Щодо доводів апелянта, що адміністративне стягнення було накладено на нього з порушенням встановлених нормами ст. 467 МК України строків, колегія суддів апеляційного суду зазначає таке.

За приписами ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Згідно висновків, викладених у листі Міністерства юстиції України від 01.12.2003 №22-34-1465, триваючим правопорушенням є такі, що пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності.

Тобто, триваючими адміністративними правопорушеннями є такі правопорушення, що пов'язані тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою, припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу.

Матеріали справи свідчать, що правопорушення, за яке притягнуто до відповідальності ОСОБА_2, полягає в порушенні ним строку транзитного перевезення транспортного засобу, встановленого п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України, який згідно протоколу про порушення митних правил митним органом виявлено 14.03.2017, відтак відповідачем правомірно притягнуто позивача до відповідальності в межах строку, передбаченого ст. 467 МК України.

Згідно частин 1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову, оскільки відповідач, як суб'єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності прийнятої постанови у справі про порушення митних правил № 0783/209030000/17 від 14.04.2017, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

В звязку з цим колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даної справи всебічно, повно та обєктивно встановив обставини справи, дослідив та оцінив всі докази, які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, постанова суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 200 КАС України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 07 серпня 2017 року у справі № 461/4337/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6

Повний текст виготовлено 27.09.2017р.