Справа № 610/2440/17
Суддя: Стригуненко В. М.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

справа № 610/2440/17

2-а/610/124/2017

м. Балаклія 27.09.2017 року

Балаклійський районний суд Харківської області -

головуючий: Стригуненко В.М.,

за участі

секретаря: Паточка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СДПР Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування, -

в с т а н о в и в:

08.09.2017 року до суду надійшов вищевказаний позов, який було уточнено 15.09.2017р. В його обґрунтування позивач вказує про те, що за постановою відповідача серії БР № 792870 від 25 серпня 2017 року на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП, а саме за: керування транспортним засобом, не зареєстрованим в установленому порядку та особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Вказує, що напередодні ввечері він приїхав до себе додому за адресою: м. Балаклія Харківської області по вул. Київська, б. 29 на скутері та ліг відпочивати. Серед ночі згадав, що не загнав скутер у двір та пішов до скутеру, де до нього підійшли працівники поліції і застосували сльозогінний газ. Після чого вони заявили, що він керував скутером у стані алкогольного сп'яніння та змушували його кудись дути. Оскільки він все заперечував та на вулицю повиходили люди, поліцейські заштовхали його в машину та ймовірно відвезли до їхнього відділку, де знову змушували його кудись дути, після чого відпустили додому. При цьому ніяких документів за його участю при ньому не складали. Про наявність оскаржуваної постанови дізнався лише 05.09.2017р., коли її принесли йому додому. З цією постановою він не може погодитися, оскільки факти, вказані в оскаржуваній постанові, не відповідають дійсності, оскільки сама подія адміністративного правопорушення не мала місця, а також відповідач виніс оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення у його відсутності, не надавши жодних доказів на підтвердження свого висновку про наявність вказаної події, не роз'яснивши йому права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП і ст. 63 Конституції України, не відібравши ніяких пояснень, позбавивши права бути присутнім під час розгляду зазначеної справи, чим було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Крім того 06.09.2017р. він дізнався, що в ту ніч на нього вже іншим поліцейським було складено ще й протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Позивач просив визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову.

Позивач просив розглянути справу за його відсутності. Зазначив, що інших доказів у нього немає (а.с. 21).

Відповідач ОСОБА_2 просив розглянути справу за його відсутності, позов не визнав, зазначивши, що оскаржувана постанова була винесена законно та обґрунтовано. Інших доказів не надав (а.с. 22)

Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

Як убачається з наявних у розпорядженні суду матеріалів, за постановою інспектора СДПР Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії БР № 792870 від 25 серпня 2017р. на позивача за ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 510 гривень за те, що він: «25.08.2017 року о 03.30 годині у м. Балаклія вул. Перемоги, буд. 201 керував скутером Charm HN50QT-2 не зареєстрованим в законному порядку не маючи права керувати даним транспортним засобом, чим порушив п. 2.9 «в», п. 2.1 «а» ПДР» (а.с. 5).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Натомість доказів порушення позивачем п. 2.9 «в», п. 2.1 «а» ПДР, а саме: керування транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС та відсутність у водія механічного транспортного засобу посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорі, відповідачем не надано.

Також не убачається визнання позивачем під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення вчинення правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП.

За загальним правилом, відповідно до ст. 254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

До того ж, згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу.

Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Однак, в порушення вимог ч. 5 ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не вказаний додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Це свідчить про те, що він не складався. Протилежного відповідачем не доведено.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015р. у справі № 1-11/2015 дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, крім передбачених ст. 77, ч. 1 ст. 85, ч. 3 ст. 85, ст. 107, ч. 3 ст. 109, ч. 3 ст. 116-2, ст. 134, ст. 135, стаття 185-3 КУпАП, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26.05.2015р. справа № 1-11/2015 з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

З оскаржуваної постанови у справі про адміністративні правопорушення, яка була винесена відповідачем відразу ж безпосередньо на місці, тобто, з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП, не вбачається її розгляд в присутності позивача, що призвело до порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, зокрема, користуватися кваліфікованою юридичною допомогою при розгляді справи про адміністративне правопорушення, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, а тому така постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано достатньої сукупності належних та допустимих доказів: протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, матеріалів фото- кінозйомки або відеозапису, тощо, передбачених ст. 251 КУпАП України, які б підтвердили факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, суд вважає, що оскаржувана постанова від 25.08.2017 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 прийнята відповідачем з порушенням норм КУпАП.

Оскільки відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого в даному випадку покладено обов'язок доказування правомірності свого рішення, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження передбачених ст. 9 КУпАП обставин, то суд вважає недоведеним факт скоєння позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

З огляду на передбачене п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України повноваження суду при вирішенні справи на визнання дій (бездіяльності) протиправними, вимоги про визнання дій незаконними задовольняються частково, а висновок суду викладається згідно до вищенаведеного передбаченого законом формулювання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-11, 18, 71, 158-170, 171-2 КАС України, -

п о с т а н о в и в:

1.Позов задовольнити частково.

2.Визнати протиправними дії інспектора СДПР Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП.

3.Визнати протиправною та скасувати постанову серії БР № 792870 від 25 серпня 2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу 510 гривень за ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП.

4.В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Балаклійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Головуючий В.М. Стригуненко