Справа № 727/8074/17
Суддя: Семенко О. В.
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/8074/17
Провадження № 2-а/727/341/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2017 року. Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівців Семенко О.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькі області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці з адміністративним позовом до відповідача Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькі області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

В позові посилалась на те, що вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення їй пенсії на підставі пункту „е" ст. 55 Закону України „Про пенсійне забезпечення", при цьому подавши копію трудової книжки та довідки про період роботи.

Однак, відповідачем було відмовлено їй в призначенні пенсії з посиланням на відсутність необхідного спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років. Також відповідач зазначив, що в період роботи з 28.05.1993 року на посаді провізора (фармацевта) медичної частини Чернівецької установи виконання покарань № 33 не може бути зарахований до спеціального стажу для призначення їй пенсії, так як переліком закладів і установ освіти, охорони здоров"я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, не передбачена посада провізора (фармацевта) медичної частини.

Вважає дану відмову неправомірною, так як на час звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії, їй виповнилось 55 років і спеціальний стаж складав 26 років 3 місяці 24 дні, вона залишила роботу, яка дає їй право на призначення пенсії за вислугу років.

Просила визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови в призначенні їй пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобов'язати відповідача призначити їй пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та стягнути сплачений нею судовий збір.

Відповідачем до суду надані письмові заперечення в яких просить провести розгляд справи в загальному порядку, позовні вимоги вважає необґрунтованими, просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Дослідивши письмові докази, вважаю, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з заявою про призначення пенсії на підставі пункту „е" ст. 55 Закону України „Про пенсійне забепечення".

Однак, листом від 23 травня 2017 року за №71/К-11, відповідачем відмовлено позивачці ОСОБА_1 у призначені пенсії, посилаюсь на відсутність необхідного спеціального стажу для призначення їй пенсії за вислугу років.

Як вбачається з матеріалів справи, для нарахування пенсії позивачкою ОСОБА_1 подано відповідачу копію трудової книжки, а також наступні довідки: довідку № 55/46-728 від 28 грудня 2015 року про період роброти в Територіальному медичному об"єднанні Міністерства внутрішніх справ по Чернівецькій області; довідку № 33/5/7310 від 4 грудня 2015 року про період роботи фармацевтом аптеки медичної частини Чернівецької установи виконання покарань та № 33/5-7574 від 25 грудня 2015 року про період перебування у відпустках в Чернівецькій установі виконання покарань № 33; довідку № 286 від 20.09.2007 року про період роботи в Міській станції швидкої медичної допомоги; довідку №74 від 20 липня 2007 року про період роботи в ЗАТ Агробудшлях"; довідку № 67/01.4 від 13 липня 2007 року про період роботи в Чернвецькому медичному коледжі Буковинського державного медичного університету на посаді викладача; довідку про роботу в КМУ „Міська поліклініка №3"; довідку від 14 квітня 2016 року № 33/41411 видану Чернівецькою установою виконання покарань, згідно з якою я працювала на посаді фармацевта медичної частини.

Також встановлено, що на час звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії, позивачці виповнилось 55 років і спеціальний стаж складав 26 років 3 місяців 24 дні.

Після проведення перевірки документів працівники управління Пенсійного фонду, листом №3607/15 від 06.06.2016 року відмовили позивачці в призначенні пенсії та зазначили, що період роботи з 28.05.1993 року на посаді провізора (фармацевта) медичної частини Чернівецької установи виконання покарань № 33 не може бути зарахований до спеціального стажу для призначення їй пенсії, так як переліком закладів і установ освіти, охорони здоров"я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, не передбачена посада провізора (фармацевта) медичної частини, також посилався на постанову КМ України від 4 листопада 1993 року № 909.

Згідно зі ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники охорони здоров'я.

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення», працівники освіти, охорони здоров»я та соціального забезпечення мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається КМУ, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 роки та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Зокрема, розділ 2 «Охорона здоров'я» містить такі найменування закладів та установ, як аптеки, аптечні кіоски, аптечні магазини, контрольно-аналітичні лабораторії, а також посад - провізори, фармацевти (незалежно від найменування посад), лаборанти. Крім того, приміткою 2 передбачено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Таким чином, підставою для призначення пенсії за вислугу років є робота на посаді провізора чи фармацевта у закладі, віднесеному до закладів охорони здоров'я, при наявності загального стажу від 25 до 30 років, незалежно від віку.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відомостями трудової книжки ОСОБА_1 підтверджується, що спеціальний стаж роботи на час її звернення за призначенням пенсії за вислугу років становив 26 років 3 місяці 24 дні., що є достатнім для призначення пенсії відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції станом на 29 грудня 2015 року, у зв'язку з чим відповідачем безпідставно було відмовлено позивачці у призначенні такої пенсії.

До спірних відносин повинні застосовуватись норми п. «е» ст. 55 закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла саме на момент набуття вказаного права позивача, оскільки правовідносини щодо пенсійного забезпечення виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення. У зв'язку з цим досягнуті особою соціальні гарантії (право на певний вид пенсії) не можуть бути звужені шляхом подальшого внесення змін до законодавства.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 1 липня 2014 року у справі № 21-244а14.

Вважаю безпідставним посилання відповідача на те, що стаж роботи позивача на посаді фармацевта у період з 24.05.1993 року по день звернення з заявою до відповідача, а саме до 29 грудня 2015 року в медичній частині Чернівецької установи виконання покарань № 33 не входить до переліку посад, визначених наказом МОЗ України № 385 від 28.10.2012 року, оскільки на момент знаходження позивача на посаді фармацевта діяла Постанова Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909, якою, зокрема, встановлено, що до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років зараховуються періоди роботи на посадах провізорів, фармацевтів (незалежно від найменування посад).

З метою впорядкування структури закладів охорони здоров"я Державної кримінально-виконавчої служби України та відповідно до частини першої статті 6 Закону України „Про державну кримінально-виконавчу службу України, пункту 3 Положення про міністерство юстиці України, Постанови Кабінету міністрів Укаїни від 4 листопада 1993 року № 909 „Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров"я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" Наказом міністерства юстиції України від 21 березня 2013 року № 499/5 затверджено Перелік закладів охорони здоров"я Державної кримінально-виконавчої служби, згідно якого медична частина установи виконання покарань та слідчого ізолятора віднесення до амбулаторно-поліклінічних закладів і є закладом охорони здоров"я.

Згідно положення про медичну частину Чернівецької установи виконання покарань №33 до штатного розкладу медичної частини входить посада фармацевта.

Таким чином, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.1993 року за №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» та Наказу міністерства юстиції України від 21 березня 2013 року № 499/5 затверджено Перелік закладів охорони здоров"я Державної Державної кримінально-виконавчої служби, згідно якого медична частина установи виконання покарань та слідчого ізолятора віднесення до амбулаторно. Тому позивачка не погоджується з позицією відповідача, що Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року за № 909 є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає, оскільки Наказ міністерства юстиції України від 21 березня 2013 року № 499/5 видано відповідно до зазначеної постанови Кабінету Міністрів України, а тому має прийматися до уваги органами Пенсійного фонду України при призначенні пенсії працівникам закладів охорони здоров'я при призначенні їм пенсії за вислугу років.

Відповідно до трудової книжки позивача, до спеціального стажу для призначення їй пенсії має бути зараховано наступні періоди: з 17.09.1987 року по 29.01.1988 року - робота медичною сестрою в Міському протитуберкульозному диспансері (зараховується в подвійному розмірі) - 8 місяців 26 днів; з 30.01.1988 року по 27.01.1989 року - робота медсестрою палатною в Міському протитуберкульозному диспансері (період перебування у відпустці по догляду за дитиною) -11 місяців 28 днів, з 22 січня 1991 року по 15 березня 1993 року - робота медичною сестрою медичної служби УВС 2 роки - 1 місяць 24 дні, з 24.05.1993 року по 28.12 2015 року - робота фармацевтом в медичній частині Чернівецької установи виконання покарань № 33 - 22 роки 5 місяців та 6 днів, а всього 26 років 3 місяці 24 дні.

Відповідно ст. 24 Конституції України не може бути обмежень за ознаками соціального походження, майнового стану, або іншими ознаками, які за змістом ст. 24 Конституції України також не є вичерпними. В ст.22 Конституції України гарантує конституційні права і свободи та зазначає неможливість їх скасування.

Таким чином, вважаю що позивачка ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» а відмова відповідача від 23.11.2016 року №627/К-11 з посиланням в письмових запереченнях на відсутність підстав для включення до розрахунку пенсії вказаних вище складових заробітної плати є безпідставною.

Оскільки пенсійні виплати носять щомісячний характер і відмова у призначенні пенсії не може визнаватись одномоментною дією, позовні вимоги можуть бути задоволені в межах шестимісячного строку, який передує даті звернення позивача до суду, тому ОСОБА_1 має бути призначена пенсія з 15 березня 2017 року.

У відповідності до вимог ст.94 ч.1 КАС України вважаю, що з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.71, 86, 94, 99, 158-163, 167 КАС України, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 15 березня 2017 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 640,00 грн.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня отримання її копії до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівців.

Суддя: Семенко О.В.