Справа № 159/3478/17
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2017-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/3478/17
Провадження № 2-а/159/221/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Логвинюк І.М..

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

з участю: представника позивача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до адміністратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області ОСОБА_4 про визнання дій незаконними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач 13.09.17 р. звернулась до суду із вказаним вище адміністративним позовом, просить визнати незаконними дії відповідача, що полягають у складанні оскаржуваної постанови; скасувати оскаржувану постанову, закрити провадження у справі про притягнення її до адмінвідповідальності у зв»язку з відсутністю у її діях складу адмінправопорушення. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 18.08.17 р. її було притягнуто до адмінвідповідальності і накладено адмінстягнення у виді попередження. Приводом до накладення стягнення стало врахування відповідачем порушення нею ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 197 КУпАП. У оскаржуваній постанові вказано, що вона тимчасово не працююча. Покликаючись на ч. 1 ст. 15 КУпАП, зазначає, що під час винесення оскаржуваної постанови вона вказала відповідачеві, що є поліцейським, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення останньою трирічного віку; що складання протоколу щодо неї не передбачено, однак, відповіді не послідувало. 28.08.17 р. вона оскаржила постанову від 18.08.17 р. у порядку адміністративного підпорядкування до керівника Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області (далі Центр). 09.09.17 р. вона отримала відповідь Центру про відсутність у його керівника повноважень на розгляд такої скарги. Просить позов задовольнити.

В судове засідання позивач не з»явилась, хоча належно оповіщена. Про причини неявки суду не повідомила. Попередньо подала до суду заяву з проханням справу розглядати у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує.

У судовому засіданні представник позивача адвокат - позов підтримав, обґрунтувавши його доводами, наведеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Суду додатково пояснив, що позивач, з огляду на текст у оскаржуваній постанові про право оскарження у 10 ти денний строк, оскаржила її начальнику Центру. Тому вважає, що строк на оскарження постанови пропущено з поважних причин і такий просить поновити.

Відповідач у судове засідання не з»явилась, хоча належно оповіщена. Про причини неявки суду не повідомила. Попередньо відповідачем подано до суду письмове заперечення проти позову, обґрунтоване тим, що з огляду на положення ч. 2 ст. 219, ст. ст. 197, 198 КУпАП, Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», 18.08.17 р. під час звернення позивача у Центр по питанню реєстрації місця проживання, нею було встановлено, що позивач з 03.07.17 р. знята з реєстрації місця проживання і порушила строк про реєстрацію місця проживання. З цього приводу було складено протокол № 293 про адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 197 КУпАП. З останнім позивач була ознайомлена тоді ж на місці під розпис. Була винесена оскаржувана постанова, копія якої була також вручена позивачеві під розпис тоді ж. Зазначає, що позивачем пропущено строк на звернення з розглядуваним позовом до суду. Позову не визнає та просить у задоволенні позову відмовити, справу розглянути у її відсутності.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності сторін.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача - адвоката, дослідивши письмові докази у справі, зясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до положень ст. 219 КУпАП, виконкоми міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 197 КУпАП. Від імені виконкомів міських рад розглядати справи про адмінправопорушення, передбачені ст. 197 цього Кодексу (при накладенні адмінстягнення у вигляді попередження в центрі надання адміністративних послуг), мають право адміністратори центрів надання адміністративних послуг.

Як слідує з копії оскаржуваної постанови № 292 у справі про адмінправопорушення від 18.08.17 р., винесеної відповідачем як адміністратором центру надання адміністративних послуг, остання, розглянувши від імені виконкому Ковельської міськради Волинської області справу про адмінправопорушення, протокол про адмінправопорушення № 293 від 18.08.17 р. щодо позивача як тимчасово не працюючої, за ч. 1 ст. 197 КУпАП, встановила, що позивач з 03.07.17 р. проживає без реєстрації місця проживання; тим самим порушила вимоги ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 197 КУпАП. Керуючись ч. 2 ст. 219, ст. ст. 276 280, 283 285 КУпАП, відповідач наклала на позивача адмінстягнення у виді попередження. Копію оскаржуваної постанови було вручено позивачеві під розпис 18.08.17 р..

Позивач стверджує у своїй позовній заяви та її представник адвокат - у судовому засіданні, що позивач інформувала відповідача при винесенні оскаржуваної постанови, про те, що вона є поліцейським, перебуває у відпустці по догляду за дитиною і з цього приводу для підтвердження своїх слів надавала посвідчення.

Суд враховує, що цієї обставини належно суду не доведено ні позивачем, ні її представником адвокатом, однак, як слідує з копії службового посвідчення серії ВЛП № 000 821, виданого 30.12.16 р. на ім»я позивача ГУ НП у Волинській області, вона, дійсно, є слідчим СВ, капітаном поліції і таке посвідчення є дійсним до 30.12.2 020 р., тобто, позивач є поліцейським і її, безумовно, стосується положення ч. 2 ст. 15 КУпАП.

Згідно зі змістом ст. 15 КУпАП, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов'язаних з корупцією, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, ці особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Інші, крім зазначених у частині першій цієї статті, особи, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів або спеціальних положень про дисципліну, у випадках, прямо передбачених ними, несуть за вчинення адміністративних правопорушень дисциплінарну відповідальність, а в інших випадках - адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Оскільки позивач поліцейський, то вона має нести відповідальність за адмінправопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 197 КУпАП як таке, що посягає на встановлений порядок управління, за дисциплінарним статутом.

Як слідує з копії листа Центру № 353 від 01.09.17 р., на скаргу позивача щодо оскаржуваної постанови у порядку адміністрування, 05.09.17 р. надійшла відповідь про те, що до повноважень начальника Центру не належить розгляд скарг такого характеру.

З огляду на це, суд вважає, що позивач з поважних причин пропустила строк на оскарження постанови від 18.08.17 р. та такий слід поновити.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачем винесено оскаржувану постанову щодо позивача за ч. 1 ст. 197 КУпАП з накладенням адмінстягнення, хоча, згідно ст. 15 КУпАП, остання у разі вчинення такого правопорушення несе відповідальність за дисциплінарним статутом.

Суд вважає, що саме існування постанови у справі про адмінправопорушення за ч. 1 ст. 197 КУпАП щодо поліцейського, що винесена відповідачем, суперечить положенням ст. 15 КУпАП. Відповідач неправомірно склала щодо позивача таку постанову.

Тому позов в частині вимог про визнання дій відповідача неправомірними та скасування оскаржуваної постанови, підлягає до задоволення.

Однак, враховуючи те, що згідно з положеннями Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», Центр зібрані матеріали по вчиненню вказаного вище правопорушення в межах строку, визначеного у ст. 38 КУпАП, має передати безпосередньому керівникові позивача для прийняття відповідного рішення, суд вважає за доцільне зобов»язати Центр реалізувати це положення закону в межах строків, що передбачені як ст. 38 КУпАП, так і Дисциплінарним статутом ОВС.

Як слідує з копії оскаржуваної постанови, суті письмового заперечення відповідача проти позову, останньою було зібрано матеріали про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 КУпАП.

Саме ці матеріали Центр зобов»язаний за чинним законодавством передати для розгляду та вирішення по суті безпосередньому керівникові позивача як поліцейського.

Тому суд вважає, що підстав для закриття провадження у справі за відсутністю у діях позивача складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 КУпАП, на даний час немає, і таке твердження суперечить самій суті вищенаведених позовних вимог.

Суд вбачає підстави та об»єктивну можливість для Центру в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП, з врахуванням строків, що передбачені для таких випадків Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», направити зібрані відповідачем матеріали щодо позивача безпосередньому керівникові останньої для прийняття рішення у встановленому законом порядку.

Оскільки позивач за законом звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з розглядуваним позовом, її позовні вимоги задоволено частково, такого характеру судові витрати підлягають стягненню на доход держави з Ковельської міськради Волинської області, при виконкомі якої діє Центр.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 8, ч. 3 ст. 22, ч. 1 ст. 58 Конституції України, ст. ст. 8, 9, 17 - 19, 71, 79, 159, ч. 3 ст. 160, ст. ст. 161 - 162, 99, 100 КАС України, ст. ст. 7, 9, 15, 277, 255, 245, 251, 252, 268, 247, ч. 1 ст. 197 КУпАП, Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії адміністратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області ОСОБА_4 по винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення від 18.08.17 р. № 292 про притягнення до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 197 КУпАП ОСОБА_3.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 18.08.17 р. № 292 про притягнення до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 197 КУпАП ОСОБА_3, винесену адміністратором Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області ОСОБА_4, скасувати.

Зобов»язати Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області невідкладно передати матеріали, що стосуються документування вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 КУпАП відповідно до ст. 15 КУпАП та Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» - безпосередньому керівникові ОСОБА_3 як слідчого СВ ГУ НП у Волинській області ГУ НП у Волинській області.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з Ковельської міської ради Волинської області на доход держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайсуд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення постанови, у разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, апеляційну скаргу можуть позаконної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:ОСОБА_5