Справа № 128/2038/17
Суддя: Ганкіна І. А.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/2038/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 вересня 2017 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ганкіної І.А.,

за участі секретаря Жигарової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Камянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що постановою інспектора МВП лейтенанта поліції Кам'янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 серії ДР № 055558 від 20 липня 2017 року, його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

Оскаржувана постанова мотивована тим, що 20.07.2017 року о 16 год.30 хв. в м. Кам'янське по вул. Колеусівська водій ОСОБА_1, керуючи вантажним автомобілем, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3.

Вважає, що відповідач виніс вказану постанову безпідставно та необґрунтовано, а також при складанні та винесенні оскаржуваної постанови порушив норми чинного законодавства України, що грубо порушили його права.

Зазначає, що дійсно 20.07.2017 року у вказаний час він рухався у вказаному населеному пункті за вантажем на завод «Техноніколь», розташований за адресою: вул. Промислова, 2, м. Кам'янське. При виїзді із заводу був встановлений дорожній знак 5.56 «схема об'їзду», оскільки головна дорога знаходилась на ремонті. На вказаному дорожньому знакові були відсутні будь-які обмеження щодо руху вантажних транспортних засобів. Рухаючись дорогою за вказаною схемою виїхав під міст на якому було встановлено дорожній знак 3.18 «Рух транспортних засобів, висота яких перевищує 3,90 м, заборонено», оскільки його т/з має висоту 4,10 м рух далі був неможливий. Таким чином, був змушений здійснити розворот та виконати об'їзд вказаного відрізку шляху іншою дорогою. Вивчивши карту населеного пункту, визначив, що для об'їзду вказаної ділянки дороги є лише дві дороги, одна з яких проходила через центр населеного пункту, посеред якого був розташований базар, де б габарити його транспортного засобу не проїхали, та інша дорога, над якою було встановлено дорожній знак 3.3. Проїхавши вказаною дорогою, був зупинений відповідачем, який йому повідомив, що він порушив вимоги дорожнього знаку 3.3.Однак, не погоджуючись із вказаним твердженням відповідача, вказав, що знак на його т/з не діє, оскільки він здійснює доставку товару, що підтверджується товарно-транспортною накладною. При цьому, запитавши у відповідача, яким все ж таки чином, він мав би об'їхати вказаний відрізок шляху, отримав відповідь, що йому потрібно було зателефонувати до органів поліції, при цьому не вказавши конкретного маршруту руху.

Вказує, що відповідач мав би зазначати в протоколі конкретну вагу, на яку поширюється вказаний дорожній знак та якими саме діями позивач порушив його вимоги. Оскільки така вага не зазначена, що є визначальним по відношенню до вказаного дорожнього знаку, об'єктивна сторона правопорушення є недоведеною.

Окрім цього, розділом 33 ПДР встановлено, що дія знаку 3.3 не поширюється на транспорті засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні.

Зазначає, що він в той час і в тому місці здійснював доставку вантажу, що підтверджується товарно-транспортною накладною, про що було повідомлено відповідачу. Тобто, заїзд під вказаний знак був обумовлений обслуговуванням підприємства, яке розташоване у вказаній зоні, що ПДР прямо дозволено.

Також позивач зазначає, що окрім цього, при винесенні постанови поліцейський порушив вимоги статті 280 КУпАП, яка передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Усього цього поліцейський не зробив.

Зазначає, що в постанові вказано, що поліцейський розглянув матеріали адміністративного правопорушення на підставі яких притягнув його до адміністративної відповідальності.Насправді в постанові немає жодного посилання на будь-які докази, на підставі яких поліцейський прийшов до такого висновку та відсутня інформація про те, яким чином поліцейським було установлено факт вчинення правопорушення.

Окрім цього, у відповідності до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснене фото або відеозаписи.

Оскільки у вказаній постанові відсутні жодні докази, покази свідків чи посилання на будь-які технічні засоби, якими було б зафіксовано правопорушення та за відсутності описаних вище відомостей, вказана постанова не може вважатися законною та такою, що винесена у відповідності з чинним законодавством.

Вважає, що таким чином, висновок про скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, відповідач зробив на підставі припущень, а не на підставі відповідних допустимих доказів, без повного з'ясування обставин справи, без належної оцінки усіх доказів, із грубим порушенням порядку винесення адміністративних матеріалів, а отже протиправно.

Також вважає, що з огляду на те, що він не визнавав своєї провини, на обґрунтування чого надав відповідачу належні та обґрунтовані пояснення, відповідач не мав законного права на місці зупинки розглянути справу та винести постанову, а в порядку передбаченому Інструкцією зобов'язаний був скласти протокол про адміністративне правопорушення та призначити дату та час розгляду справи.

За вказаних обставин позивач просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 055558 від 20.07.2017 року, про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 225 грн. за порушення ПДР та закрити провадження по справі.

В судовому засіданні 31.08.2017 року позивач ОСОБА_1 та його представник за довіреністю від 14.08.2017 року, наданою на строк до моменту припинення надання безоплатної вторинної правової допомоги, ОСОБА_3, заявлені позовні вимоги підтримали на підставах, викладених в позові, просили позов задовольнити.

В судове засідання 26.09.2017 року сторони по справі не зявились.

Позивач ОСОБА_1 попередньо подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, в поданій заяві зазначив, що заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач інспектор Камянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився без поважних причин, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Письмових заперечень на позовну заяву на адресу суду також не надходило.

За таких обставин, керуючись ст. 128 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що постановою інспектора МВП лейтенанта поліції Кам'янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 серії ДР № 055558 від 20 липня 2017 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

Оскаржувана постанова мотивована тим, що 20.07.2017 року о 16 год.30 хв. в м. Кам'янське по вул. Колеусівська водій ОСОБА_1, керуючи вантажним автомобілем, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3.

Відповідно до п. 3.3 розділу 33 ПДР України «Рух вантажних автомобілів заборонено», забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту ст. 280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно положень ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає

відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В матеріалах позовної заяви позивач спростував факт, визнаний відповідачем доведеним та викладений в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач вказав, що дійсно 20.07.2017 року у вказаний час він рухався у вказаному населеному пункті за вантажем на завод «Техноніколь», розташований за адресою: вул. Промислова, 2, м. Кам'янське. При виїзді із заводу був встановлений дорожній знак 5.56 «схема об'їзду», оскільки головна дорога знаходилась на ремонті. На вказаному дорожньому знакові були відсутні будь-які обмеження щодо руху вантажних транспортних засобів. Рухаючись дорогою за вказаною схемою виїхав під міст на якому було встановлено дорожній знак 3.18 «Рух транспортних засобів, висота яких перевищує 3,90 м, заборонено», оскільки його т/з має висоту 4,10 м рух далі був неможливий. Таким чином, був змушений здійснити розворот та виконати об'їзд вказаного відрізку шляху іншою дорогою. Вивчивши карту населеного пункту, визначив, що для об'їзду вказаної ділянки дороги є лише дві дороги, одна з яких проходила через центр населеного пункту, посеред якого був розташований базар, де б габарити його транспортного засобу не проїхали, та інша дорога, над якою було встановлено дорожній знак 3.3. Проїхавши вказаною дорогою, був зупинений відповідачем, який йому повідомив, що він порушив вимоги дорожнього знаку 3.3.Однак, не погоджуючись із вказаним твердженням відповідача, позивач вказав, що знак на його т/з не діє, оскільки він здійснює доставку товару, що підтверджується товарно-транспортною накладною. При цьому, запитавши у відповідача, яким все ж таки чином, він мав би об'їхати вказаний відрізок шляху, отримав відповідь, що йому потрібно було зателефонувати до органів поліції, при цьому не вказавши конкретного маршруту руху.

Згідно ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до п. 1 ст. 162 КАС України, ст. 293 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість винесеної постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд може прийняти постанову про скасування постанови і закриття справи.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що передбачено ч. 2 ст. 71 КАС України.

Субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідач в судове засідання не з'явився, належних письмових доказів для підтвердження обставин, на які він посилався в оскаржуваній постанові, суду на надав, а надіслані ним на адресу суду письмові пояснення позивача лише спростовують факт вчинення позивачем даного адміністративного правопорушення, з ксерокопії надісланого фото взагалі неможливо щось встановити, вона є нечіткою і на ній відсутнє зображення транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 20.07.2017 року, тому суд вважає, що дії відповідача щодо винесення оскаржуваної постанови та накладення на позивача адміністративного стягнення є незаконними.

Враховуючи викладені обставини, суд не вбачає підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та вважає за необхідне постанову про накладення на нього стягнення у виді штрафу в сумі 255 (двісті пятдесят пять) грн. скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 41, 71, 128, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Скасувати постанову інспектора Камянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії ДР № 055558 від 20.07.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режиміна ОСОБА_1, на підставі якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскарженою до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 10 днів з дня її проголошення апеляційної скарги з надісланням її копії до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ: