Справа № 826/9675/16
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9675/16 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 березня 2017 року у справі за адміністративним позовом дочірнього підприємства "Трансгарант-Україна" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, третя особа: Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство "Трансгарант-Україна" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників, третя особа: Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Києві Міжрегіонального головного управління ДФС, яка виражається у неподанні до органу казначейства висновку про повернення ДП "Трансгарант-Україна" надміру сплачених зобов'язань з податку на прибуток в сумі 1 998 020 грн.;

- зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників податків у м. Києві Міжрегіонального головного управління ДФС підготувати висновок про повернення ДП "Трансгарант-Україна" надміру сплачених зобов'язань з податку на прибуток в сумі 1 998 020 грн. шляхом зарахування цих коштів на погашення сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (код класифікації доходів бюджету 11010100) та передати згідно з Реєстром висновків ГУ ДКС України у м. Києві.

22 серпня 2016 року в судовому засіданні замінено неналежного відповідача - Міжрегіональне головне управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників його правонаступником - Офісом великих платників податків ДФС.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 березня 2017 позов задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з»явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Дочірнє підприємство "Трансгарант-Україна" перебувала на обліку як платник податків в МГУ ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників (правонаступник- Офіс великих платників податків ДФС).

Станом на 21.03.2016 року за даними інтегрованої картки рахунку ДП "Трансгарант-Україна" з податку на прибуток, створених за участю іноземних інвесторів, (код платежу 11020300) у позивача виникла переплата по податку в сумі 41 853 408,83 грн., що засвідчується доданою до позову копію двостороннього акта звірення розрахунків платника № 181-07 від 22.03.2016 року.

Як зазначає позивач в тексті позову, вказана сума переплати складається з авансових платежів (1/12) податку на прибуток, що виникла після декларування підприємством нарахованих податкових зобов'язань з податку на прибуток за 2013 - 2015 роки.

З метою повернення частини зазначеної переплати ДП "Трансгарант-Україна" 25.03.2016 року звернулось до МГУ ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників із заявою про повернення надміру сплачених сум податку на прибуток (вих. № 285/1 від 25.03.2016 року). Зокрема, позивач просив контролюючий орган з урахуванням факту наявної у підприємства переплати по податку на прибуток повернути йому надміру сплачене грошове зобов'язання з цього податку в частині суми 1 998 020 грн. шляхом зарахування цих коштів на погашення сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (код класифікації доходів бюджету 11010100).

Листом МГУ ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників позивачу надано відповідь, що перерахування переплат з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, визначається відповідно до ст. 43 Податкового кодексу України та реалізується в межах бюджетних можливостей. Відповідно до п. 11 розділу IV Порядку ведення органами ДФС оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 № 765, територіальний орган ДФС вирішує питання щодо списання помилково та/або надміру сплачених сум податків, зборів, що обліковуються в інтегрованій картці платника більше 1095 днів без руху (відсутні зменшення та нарахування зобов'язань або нарахування, які мають нульове значення, та сплата), за умови відсутності заяви платника про їх повернення згідно із законодавством. При цьому, на сьогодні, діючим бюджетним розписом не передбачено окремого ресурсу для повернення (перерахування) надміру сплачених сум з податку на прибуток підприємств, створених за участі іноземних інвесторів. Таким чином, враховуючи, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" передбачено велику кількість соціально важливих програм, реалізація яких пов'язана з виконання доходної частини бюджету та напруженість планових завдань зі збору платежів до загального фонду державного бюджету, запропоновано розглянути питання щодо зарахування переплати з податку на прибуток підприємств, створених за участі іноземних інвесторів, в рахунок майбутніх платежів".

Не погоджуючись із вищезазначеними рішеннями контролюючого органу, вважаючи, бездіяльність відповідача протиправною, Дочірнє підприємство "Трансгарант-Україна" звернулось з відповідною позовною заявою до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Надаючи правову оцінку обставинам справи слід зазначити наступне.

Згідно з підпунктом 14.1.115 пунктом 14.1 статті 14 Податкового кодексу України як надміру сплачені грошові зобов'язання розуміють суму коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

За визначеннями Податкового кодексу, наведеними у підпунктах 14.1.39, 14.1.115 пункту 14.1 статті 14, грошові зобов'язання платника податків - це суми коштів, які платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкові зобов'язання та/або штрафні (фінансові) санкції, що справляються з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності, а надміру сплачені грошові зобов'язання - це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Відповідно до абз. 4 п. 57.1 ст. 57 ПК України, зазначено, що платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, інститутів спільного інвестування, неприбуткових установ (організацій), у тому числі визначених пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують двадцяти мільйонів гривень) щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобов'язання з цього податку, без подання податкової декларації.

Згідно пп. 17.1.10 п.17.1 ст.17 ПК України, платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Процедура повернення надміру сплачених сум грошових зобов'язань регулюється ст. 43 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.43.3 ст.43 ПК України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

За змістом приписів п.43.4 ст.43 ПК України платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Згідно з п.43.5 ст.43 ПК України контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків, згідно приписів п. 43.6 ст. 43 ПК України, здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Згідно п.43.2 ст. 43 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Тобто, обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є, зокрема, подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (пункт 43.3 статті 43 ПК України). У взаємозв'язку з цим пунктом 102.5 статті 102 ПК України передбачено, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом пяти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Отже, законодавством регламентовано чіткий порядок повернення суб'єктам господарювання надміру сплачених до бюджету коштів, який включає в себе сукупність послідовних дій учасників даних правовідносин, а саме: 1) звернення суб'єкта господарювання до територіального податкового органу із відповідною заявою; 2) встановлення податковим органом наявності факту переплати; 3) складання ним відповідного висновку та його надіслання органам ДКС України для повернення заявнику надміру сплачених коштів або винесення обґрунтованої відмови у задоволенні заяви.

На виконання положень ст. 43 ПК України наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за №1650/24182, затверджено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів (далі - Порядок № 787).

Пунктом 5 розд. І цього Порядку (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) закріплено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Наказом Міністерства фінансів України № 1146 від 15.12.2015 року затверджений Порядок взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань (надалі - Порядок № 1146).

Відповідно до п. 1 Порядку №1146, цей Порядок регламентує взаємовідносини територіальних органів Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС) з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, з метою належного виконання положень статей 43, 102 Податкового кодексу України, частини другої статті 45 та частини другої статті 78 Бюджетного кодексу України.

Згідно п. 5 Порядку, повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Відповідно до п.п. 5, 7, 8 і 11 Порядку взаємодії № 1146 повернення помилково та/або надмiру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здiйснюється виключно на пiдставi заяви платника податку (за винятком повернення надмiру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фiзичних осiб, якi розраховуються органом ДФС на пiдставi поданої платником податкiв податкової декларацiї за звiтний календарний рiк шляхом проведення перерахунку за загальним рiчним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надмiру сплаченої суми протягом 1095 днiв вiд дня її виникнення.

Заява платника про повернення помилково або надміру сплачених грошових забовязань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, після реєстрації передається до структурного підрозділу митниці ДФС, на який покладено функцію з підготовки висновку.

У разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує: висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згiдно з додатком 1 до цього Порядку; два примiрники реєстру висновкiв за платежами, належними державному бюджету, за формою згiдно з додатком 2 до цього Порядку.

Контроль за прийняттям/передаванням висновкiв органи ДФС, мiсцеві фiнансові органи, органи Казначейства здійснюють шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242 (із змінами).

Відповідно до абз. 3 п. 5 Порядку № 787 (в останній чинній редакції) у разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року № 1146, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за N1679/28124, а саме - у формі висновку.

Пунктами 10 і 11 Порядку № 1146 визначено, що висновки реєструються органами Казначейства в Журналі обліку висновків, який ведеться в електронному вигляді, за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку.

На підставі отриманих висновків відповідний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у визначеному законодавством порядку.

В силу приписів п. 9 зазначеного Порядку взаємодії орган ДФС несе вiдповiдальнiсть згiдно iз законом за несвоєчаснiсть передачi висновку органу Казначейства для виконання.

Визначений вищевказаними нормативними актами порядок повернення помилково та/або надмірно сплачених сум митних платежів застосовується у випадку, коли між сторонами відсутній спір про право на повернення зазначених платежів.

Якщо між сторонами виник спір про правомірність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо повернення митних платежів, позивач має право заявити вимогу про визнання рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправними, скасувати такі рішення та змусити його до виконання закону.

З матеріалів справи вбачається, що заява Дочірнього підприємства "Трансгарант-Україна" від 25.03.2016 року про повернення переплати з податку на прибуток в сумі 1 998 020 грн., що виникла згідно платіжних доручень № 1328 від 26.04.2013 року та № 1341 від 29.04.2016 року була подана підприємством в межах 1095 днів від дня виникнення надміру сплачених сум грошових зобов'язань. Така заява позивача містить посилання про спрямування суми надміру сплачених коштів на погашення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, контроль за справлянням якого покладено на контролюючі органи.

За даними довідки Офісу великих платників податків ДФС від 29.07.2016 року № 16443/10/28-10-17-02-23 станом на 29.07.2016 року ДП "Трансгарант-Україна" не має заборгованості зі сплати податків, зборів та інших обов'язкових платежів.

Під час розгляду справи як в суді першоїі інстанції, так і в суді апеляційної інстанції відповідач не не надов жодних доказів наявності у позивача сум податкового боргу. Також відповідачем не наведено жодних нормативно та документально обґрунтованих обставин, які могли б слугувати підставою для відмови у поверненні позивачу надміру сплачених грошових зобов'язань в сумі 1 998 020 грн. підстав для неподання відповідачем до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про таке повернення.

Крім того, суд першої інстанції вірно зазначив, що посилання контролюючого органу в тексті листа від 25.04.2016 року № 9377/10/28.10-42-08-47 на відсутність згідно діючого бюджетного розпису окремого ресурсу для повернення (перерахування) надміру сплачених сум з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, суд відхиляє з наступних підстав.

Наявність переплати (надмірно сплати) позивачем грошових зобов'язань за вказаним податком (код бюджетної класифікації 11020300) обліковується контролюючим органом за даним інтегрованої картки платника (позивача), що видно з акта звірення розрахунків від 22.03.2016 року № 181-07, сформованого в порядку наказу Міністерства доходв і зборів України від 05.12.2013 року № 765.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що на момент звернення позивача до податкового органу із заявами про повернення надміру сплачених грошових коштів з податку на прибуток підприємств податковий борг за позивачем не рахувався.

Процедура із забезпечення виконання документів, зазначених у п. 5 розд. І Порядку № 787, здійснюється виключно органами Казначейства (п. 12 розд. І Порядку № 787), та згідно норм ст. 43 ПК України не ставиться в залежність до повернення платнику надміру сплачених податків.

При цьому, п. 15 розд. І Порядку № 787 та п. 4 Порядку № 1146 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету здійснюється з того бюджету, до якого такі кошти були зараховані. Якщо платіж, що повертається, був сплачений до загального (спеціального) фонду державного або місцевих бюджетів, але згідно з бюджетним законодавством не передбачений серед джерел надходжень бюджетів у поточному бюджетному році, то повернення здійснюється за рахунок податків та зборів, не віднесених до інших категорій (код класифікації доходів бюджету 19090000) або інших надходжень (код класифікації доходів бюджету 24060300) відповідного бюджету.

Разом з тим рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

Відповідно до пункту 43.5 статті 43 ПК та розділу ІІІ Порядку повернення, положення яких перекликаються між собою, контролюючий орган готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції вважає, що відмова МГУ ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників у вчиненні дій, передбачених ст. 43 ПК України, Порядком № 787 та Порядком № 1146, за результатами отримання заяви позивача від 25.03.2016 року № 285/1 є протиправною. При цьому, оскільки поведінка контролюючого органу в даному випадку носить активний характер, а тому характеризується як протиправні дії, а не бездіяльність.

Отже, вийшовши за межі позовних вимог, суд попередньої інстанції дійшов вірного висновку, що для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача в рамках даного адміністративного спору необхідно задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправними дій МГУ ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників щодо відмови в поверненні ДП "Трансгарант-Україна" надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток у сумі 1998 020 грн. за заявою платника податків від 25.03.2016 року № 285/1.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправною відмови відповідача у поверненні підприємству суми надміру сплачених ним грошових зобов'язань з податку на прибуток та зобов'язання підготувати та надати до відповідного органу державної казначейської служби для виконання висновок про повернення Дочірньому підприємству "Трансгарант-Україна" надміру сплаченого грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 1 998 020 грн. на підставі заяви від 25.03.2016 року № 285/1, в порядку встановленому Порядком № 1146, що узгоджується із позицією Верховного суду України, викладеною у постановах від 24.03.2015 у справі № 21-3а15к, від 24.11.2015 у справі № 816/1229/14 та від 06.07.2016 року у справі № 820/19164/14, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 березня 2017 року. Та обставина, що на даний час позивачу повернуто з бюджету 41 853 408,83 грн, тобто фактично відсутня переплата по податку на прибуток підприємств, сворених за участю іноземних інвесторів, колегія суддів вважає, не може слугувати підставою для скасування постанови суду як незаконної, оскільки судом першої інстанції встановлено, що на момент розгляду справи така сума не була повернута, що представником апелянта не оспорювалось.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Відповідно до ст. ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 березня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 27 вересня 2017 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.