Справа № 2-а-788/10
Суддя: Чебанов О. О.
Дата ухвалення: 2010-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №2а-788/10

28 квітня 2010 року М. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя в складі головуючого судді Чебанова О.О. при секретарі Матус Т.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя (далі по тексту - Фонд) про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій Фонду неправомірними, зобов'язання зробити перерахунок та виплату додаткової пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на .EC другої категорії, згідно з ст.ст. 51, ч.1 ст.55 ч.1, ст. 67 ч.3 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили дієздатність починаючи з 12 січня 2005 року.

Позивач надав суду письмове клопотання про розгляд справи в його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав до суду клопотання про розгляд зави за його відсутності.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії, що підтверджується посвідченням серії від 01.12.2004 року.

Позивачеві виплачується пенсія як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки відповідно до статті 50 ОСОБА_2 України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Відповідно до статті 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які страждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 2 призначається змісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розділ 8 даного Закону передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4. Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається дія виникнення права на державну пенсію.

Враховуючи, що порядок обчислення мінімальної пенсії за віком встановлений лише нормами кону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058, суд вважає за необхідне також застосувати аналогію закону, закріплену статтею 9 КАС України, відповідно до якої у разі відсутності кону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, твердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року №966-14, а також Законом України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 5 жовтня 2000 року №2017- 1, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до статті 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною 3 статті 4 даного Закону (в редакції Закону №2505-4 від 25 березня 2005 року, що діє з березня 2005 року) передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною їдою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Крім того, суд зазначає, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему (про що, зокрема, зазначено у рішенні №8-рп/2005 від 11 жовтня по справі №1-21/2005), пов'язану з реалізацією права на соціальний захист неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою ОСОБА_2 та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 ОСОБА_2 України не допускається.

Постановляючи судове рішення у даній справі, суд виходить з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 ОСОБА_2 України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 ОСОБА_2 України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, за приписами ст. 22 ОСОБА_2 України Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 8 ОСОБА_2 України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 України є нормами прямої дії.

Суд зазначає, що за нормами частини 3 статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, у тому числі віднесеним до категорії 1. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень дає Закон України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-Х1У.

Відповідно до частини 2 статті 19 ОСОБА_2 України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 та законами України.

Стаття 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає здійснення перерахунку лише з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, без встановлення додаткових умов для такого перерахунку, тобто заяви осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Спірні правовідносини у даній справі виникли у зв'язку із невиконанням суб'єктом владних повноважень (відповідач у справі) норм Закону, які не повязують право на перерахунок пенсії із заявою особи.

Згідно ст. 22 ОСОБА_2 України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією ОСОБА_2, не є вичерпними.

При прийнятті нових законів або внесені змін в діючі закони не припускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Згідно ст.. 4 п. 4 Цивільного Кодексу України, якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить цьому Кодексу або іншому закону, застосовуються відповідні положення цього Кодексу або іншого закону. У разі невідповідності правового акту України застосовується акт законодавства, який має вищу юридичну силу ( п.4 ст. 8 ЦПК України).

Ч. 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» якою передбачено, що перерахунок призначеної пенсії, провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії- з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа, не може бути застосована до спірних відносин, оскільки вказана стаття передбачає виняток із загального правила, а саме: перерахунок призначеної пенсії в такому порядку здійснюється, крім випадку, передбаченого ч. З ст. 42 цього Закону, якою передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії провадиться з дня встановленого нового розміру прожиткового мінімуму який набрав чинності 12.01.2005 року.

Таким чином, з 12 січня 2005 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, органи Пенсійного фонду України зобовязані здійснювати перерахунок пенсій саме з дня встановлення цього розміру прожиткового мінімуму незалежно від звернення пенсіонера з відповідною заявою про перерахунок пенсії.

Суд не може взяти до уваги посилання відповідача на пропущення позивачем строку для звернення з позовом до суду, оскільки відповідно до ч.3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, і позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я.

Ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-4, в якої саме зазначено, що суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за триманням пенсії. В ч. 2 зазначеної статті передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримано з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Оскільки право на отримання додаткової пенсії відповідно до статей 51, 55, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у позивача виникло з 12 січня 2005 року, то саме і з цієї дати вона не підлягає зменшенню.

Суд вважає за необхідне визнати дії посадових осіб Фонду щодо відмови в перерахунку податкової пенсії позивачеві неправомірними, а також зобов'язати Фонд здійснити перерахунок та виплату позивачеві додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 12.01.2005 року.

Керуючись ст.ст. 2-15, 17-18, 71, 86, 94, 159-167 Кодексу адміністративного судочинства України, гг.ст.49, 50, ч.3,4 ст.54, ч.3 ст. 67, ст.71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 268 ч.3 ЦК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя щодо не вчинення дій стосовно перерахунку та виплати ОСОБА_1 додаткової пенсії як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, згідно з ст.51 ч.1, ст.55 ч.1, ст.67 ч.3 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч.3 ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність починаючи з 12 січня 2005 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, згідно з ст.51 ч.1, ст.55 ч.1, ст.67 ч.3 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч.3 ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність починаючи з 12 січня 2005 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження через Приморський районний суд м. Маріуполя суд протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі, а апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя