Справа № 2а-864/11
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА
22 вересня 2017 року м. Київ К/800/31099/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області

на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 10 березня 2017 року

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2017 року

за заявою Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення способу та порядку виконання постанови суду

у справі № 2а-864/11

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

третя особа: Галицький відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції

про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в:
Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області звернулося до суду із заявою про встановлення способу та порядку виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 19 грудня 2013 року у справі № К/800/55378/13.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 10 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2017 року, у задоволенні заяви відмовлено.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга відповідача, в якій він, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про встановлення способу та порядку виконання постанови суду.

Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що заявник не просив змінити спосіб виконання, а встановити його, оскільки позивач наполягає на продовжені його виконання, тоді як головним управлінням пенсійного фонду України у Львівській області судове рішення виконано.

Як вбачається з доданих до касаційної скарги судових рішень, постановою Шевченківського райсуду м. Львова від 09 вересня 2011 року задоволено позов ОСОБА_1 та визнано протиправною бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов`язано відповідача провести перерахунок і виплату пенсії з 01 листопада 2010 року відповідно до вимог ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та на підставі постанов Кабінету Міністрів України № 1294 від 07 листопада 2007 року, № 969 від 18 жовтня 2010 року і Наказів Міністра оборони України № 377 від 28 липня 2008 року, № 380 від 22 липня 2010 року, № 576 від 05 листопада 2010 року, № 50 від 28 січня 2011 року. Допущене негайне виконання рішення в частині стягнення пенсії за один місяць.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2012 року вказане рішення суду першої інстанції скасовано та прийнята нова постанова про відмову у задоволенні позову. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 травня 2013 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду залишено без задоволення. Постановою Верховного Суду України від 15 жовтня 2013 року ухвалу Вищого адміністративного суду України від 15 травня 2013 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 19 грудня 2013 року частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 та скасовано постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2012 року щодо відмови в задоволенні позовних вимог про перерахунок пенсії у зв`язку із зміною посадових окладів відповідно до наказу Міністра оборони України від 28 липня 2008 року № 377 та постанову Шевченківського райсуду м. Львова від 09 вересня 2011 року в частині вирішення цих позовних вимог. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким визнано протиправну бездіяльність відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивача у зв`язку із зміною посадових окладів відповідно до наказу Міністерства оборони України від 28 липня 2008 року № 377 та зобов`язано відповідача з 01 листопада 2010 року провести перерахунок і виплату пенсії позивача на підставі наказу Міністерства оборони України від 28 липня 2008 року № 377, з урахуванням вимог ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та постанов Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 та від 07 листопада 2007 року № 1294. В іншій частині постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2012 року залишено без змін. В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 квітня 2014 року виправлено описку в резолютивній частині постанови від 19 грудня 2013 року зазначивши замість «наказ Міністра оборони України від 28 липня 2008 року № 337» читати «наказ Міністра оборони України від 28 липня 2008 року № 377».

Судами попередніх інстанцій встановлено, що оскільки у тексті постанови суду, яка набрала законної сили, не вказано кінцева дата періоду, за який слід здійснити перерахунок пенсії, а 23 квітня 2012 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», то відповідач просить встановити спосіб і порядок виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 19 груня 2013 року шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача на підставі наказу Міністра оборони України від 28 липня 2008 року № 377 до 01 липня 2012 року до настання змін в законодавстві, до прийняття 23 квітня 2012 року Кабінетом Міністрів України постанови за № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Відмовляючи в задоволені заяви, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 263 КАС України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення сторона виконавчого провадження може звернутись до адміністративного суду першої інстанції із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Суд у виняткових випадках може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Оскільки судами попередніх інстанцій встановлено, що в заяві Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області не наведено жодних виняткових обставин, що могли б слугувати підставою для встановлення способу і порядку виконання судового рішення. При прийнятті постанови Вищим адміністративним судом України від 19 грудня 2013 року враховувались вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 355 від 23 квітня 2012 року «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

За таких обставин, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного та обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про встановлення способу та порядку виконання постанови суду, оскільки у випадку її задоволення фактично зміниться зміст резолютивної частини постанови суду, яка набрала законної сили, що суперечить ст. 263 КАС України.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків судів не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя - доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті пояснення щодо того, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки судів попередніх інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв`язку з ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 10 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2017 року у справі № 2а-864/11 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед