Справа № 333/4654/17
Суддя: Фунжий О. А.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/4654/17
Провадження №2-а/333/259/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

м. Запоріжжя 27 вересня 2017 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючий - суддя Фунжий О.А., при секретарі Лященко В.А., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Бірцинаєва В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з 18 грудня 2006 р. перебувала на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримувала пенсію за вислугу років відповідно до п. "е" ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як працівник освіти. Після призначення пенсії за вислугу років вона продовжила працювати, з її зарплати сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. З 7 липня 2015 р. позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 12 липня 2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою про виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до ст. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Листом від 25 липня 2017 р. відповідач відмовив у виплаті грошової допомоги, посилаючись на те, що позивач отримувала пенсію за вислугу років.Вважаючи вказані дії відповідача незаконними, позивач просить суд визнати їх протиправними та зобов'язати відповідача виплатити позивачеві грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують 2015 р.; а також стягнути з відповідача витрати на сплату судового збору у розмірі 640 грн.

Позивач та її представник позов в судовому засіданні позов та його обґрунтування підтримали, наполягаючи на задоволенні позову.

Представник відповідача позов не визнав, суду пояснив, що згідно зі ст. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вказана грошова допомога призначається відповідним особам, якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію. Позивач з 18 грудня 2006 р. отримувала пенсію по вислузі років; 7 липня 2015 р. подала заяву про переведення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому не має права на отримання грошової допомоги.

Позов підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 15 серпня 1979 р. працювала в установах Міністерства освіти України; 14 грудня 2006 р. звільнена з посади заступника директора школи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років. (а.с. 9-10, 35)

18 грудня 2006 р. ОСОБА_1 звернулась у відповідне Управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугу років. Розпорядженням Управління Пенсійного фонду України від 11 січня 2007 р. ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років як працівнику освіти відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». (а.с. 32)

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 з 19 грудня 2006 р. працювала заступником директора школи; 30 серпня 2008 р. звільнена з посади за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років; з 1 вересня 2008 р. працювала вихователем за строковою угодою; 31 грудня 2008 р. звільнена з посади за власним бажанням (а.с 35); 15 серпня 2011 р. призначена на посаду вихователя навчально-реабілітаційного центру, де працює по цей час. (а.с. 9-10)

Розпорядженням Управління Пенсійного фонду України від 10 липня 2015 р. ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». (а.с. 33)

12 липня 2017 р. ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про виплату грошової допомоги, передбаченої ст. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». (а.с. 11)

Листом від 25 липня 2017 р. відповідач відмовив позивачеві у виплаті допомоги, посилаючись на те, що позивач отримувала пенсію за вислугою років. (а.с. 12)

Відмову відповідача у виплаті грошової допомоги суд вважає протиправною з таких підстав.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011р. №1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993р. №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років."

Згідно з п. 5 вказаного Порядку грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов'язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу (30 років для жінок) роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.

Встановлені в судовому засіданні обставини справи свідчать про те, що позивач, на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; на день досягнення пенсійного віку працювала на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; має страховий стаж понад 30 років; тому має право на отримання грошової допомоги, передбаченої ст. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Заперечення представника відповідача про те, що позивач вже отримувала пенсію за вислугою років, тому не має право на отримання допомоги, не приймається до уваги, оскільки право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов'язується з досягненням нею пенсійного віку, наявністю у неї необхідного страхового стажу, виходом на пенсію саме з посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

З наведених підстав дії відповідача щодо відмови у виплаті позивачеві грошової допомоги відповідно до ст. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суд визнає протиправними.

Для поновлення порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передували 2015 р., відповідно до ст. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому суд враховує, що постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2017 р. відповідача зобов'язано здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком у розмірі, обчисленому відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують 2015 р., тобто року звернення за призначенням пенсії. (а.с. 36-40)

Відповідно до ст. 94 КАС України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору у розмірі 640 грн.

Керуючись ст. 94, 159-163 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до ст. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, , виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передували 2015 р., відповідно до ст. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, , на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, витрати на сплату судового збору у розмірі 640 грн.

Постанова може бути оскаржена в Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.А.Фунжий