Справа № 200/13240/16-а
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2017-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/200/505/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" травня 2017 р. Бабушкінськийрайонний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 5 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпрі рядового поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

15 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до Поліцейського УНП в м. Дніпропетровськ 5 роти 4 батальйону рядового поліції ОСОБА_3 та просив визнати дії незаконнимита скасувати постанову серії ПЗС № 029230 від 05 липня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що постановою Поліцейського УНП в м. Дніпропетровськ 5 роти 4 батальйону рядового поліції ОСОБА_3 серії ПЗС № 029230 від 05 липня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255,00 гривень.

Відповідно до зазначеної постанови, 05 липня 2016 року позивач, керуючи транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, у м. Дніпропетровську, рухаючись по вул. Курчатова в напрямку пр. Калініна, здійснив зупинку у зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив вимогу знаку та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Вважає постанову незаконною та необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх доводів посилався на те, що він 05 липня 2016 року він на автомобілі НОМЕР_1 рухався у м. Дніпропетровську по вул. Курчатова в напрямку пр. Калініна в крайній правій смузі для руху. На шляху руху він зупинив автомобіль вздовж правого краю проїзної частини. В цей момент до нього підійшов рядовий поліції ОСОБА_3, та незважаючи на пояснення з приводу того, що дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» не було видно у звязку з тим, що його затуляли гілки дерева, що росте поряд, повідомив йому, що він скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП та виписав оскаржувану постанову. Інспектор не надав позивачу можливості надати письмові пояснення за даним фактом, чим порушив ст. 268 КУпАП, згідно якої особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право давати пояснення, подавати докази та заявляти клопотання, згідно ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Також позивач вважає, що діями інспектора порушено також вимоги ч. 1 ст. 7 Закону України «Про національну поліцію», адже відповідачем не було забезпечено дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, вимоги, викладені в позовній заяві, підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, жодних письмових доказів, зокрема пояснень разом з фотознімками фіксації правопорушення, до суду не надав.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін в порядку, передбаченому ч. 4,6 ст. 128 КАС України на підставі наявних у справі доказів, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду поданого позову.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Поліцейського УНП в м. Дніпропетровськ 5 роти 4 батальйону рядового поліції ОСОБА_3 серії ПЗС № 029230 від 05 липня 2016 року, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Відповідно до зазначеної постанови, 05 липня 2016 року позивач, керуючи транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1 рухався у м. Дніпропетровську по вул. Курчатова в напрямку пр. Калініна в крайній правій смузі для руху, здійснив зупинку у зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив вимогу знаку та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Зазначеною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративний штраф у розмірі 255,00 гривень.

Разом з тим, дана постанова була винесена без урахування всіх вимог закону.

Дослідивши складену постанову серії ПЗС № 029230 від 05 липня 2016 року, суд вбачає, що жодних доказів, які б підтвердили порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху України, крім зазначених пояснень інспектора в протоколі не міститься.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

За таких обставин, вимога позивача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ПЗС № 029230 від 05 липня 2016 року підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 288 КпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: - постанову іншого органу ( посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящій орган ( вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Що стосується позовних вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то вони задоволенню не підлягають з огляду на те, що суд не наділений повноваженнями вирішувати справу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, а отже й не наділений повноваженнями закривати провадження у цій справі.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 122, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 9, 11, 69-86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Поліцейського УНП в м. Дніпропетровськ 5 роти 4 батальйону рядового поліції ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Визнати дії Поліцейського УНП в м. Дніпропетровськ 5 роти 4 батальйону рядового поліції ОСОБА_3 протиправними та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПЗС № 029230 від 05 липня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн.

В іншій частині вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючийсуддя: ОСОБА_5