Справа № 812/1274/17
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 вересня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1274/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кисельова Є.О,

за участю:

секретаря судового засідання Бутенко К.В.,

позивача не прибув,

представника відповідача- не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новопсковського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії Новопсковського районного відділу ГУМВС України у Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції,-

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Новопсковського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії Новопсковського районного відділу ГУМВС України у Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що з 01.07.2003 по 06.11.2015 Позивач проходив службу в ОВС України. Згідно наказу ГУМВС України у Луганській області від 06.11.2015 № 399 о/с був звільнений з органів внутрішніх справ у запас ЗС України за пунктом 64 з (у звязку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) у званні капітана міліції. Згідно з довідкою від 28.01.2015 № ВДЗ/1731/А у період з 25.07.2014 по 01.08.2014 , з 26.09.2014 по 03.10.2014 дійсно фактично безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області. Згідно з довідкою від 30.06.2015 № ВДЗ/6486/А у період з 16.08.2014 по теперішній час, дійсно фактично безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області.

Згідно з довідкою Відповідача від 27.09.2016 №43/111/40-2016 встановив, що з липня 2014 по грудень 2014 року не нараховувалась винагорода за участь в АТО, що є порушенням пункту 2 постанови КМУ від 04.06.2014 № 158. Виходячи з розміру грошового забезпечення у зазначеному періоді, розмір винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції складає: серпень - 3000,00 грн; вересень 2515,70; жовтень - 2806,29 грн, листопад - 1800,00 грн, грудень - 1149,06 грн, а всього - 11271,05 грн.

У судове засідання Позивач не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд адміністративної справи за його відсутності (арк. спр. 21).

Представник Відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, про що надав письмові заперечення проти позову, у яких зазначив, що наказом АТЦ при СБУ від 13.12.2014 № 98 Позивач включений до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення з 25.07.2014 по 01.08.2014, з 26.09.2014 по 03.10.2014, наказом АТЦ при СБУ від 07.06.2015 №158 Позивач включений до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення з 04.10.2014 по 07.11.2015, відповідно до наказу АТЦ при СБУ від 17.11.2015 № 321 Позивач виключений із складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення з 07.11.2015. Наказ АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 видано по закінченню бюджетного періоду, а тому ГУМВС України було позбавлено можливості зареєструвати кредиторську заборгованість щодо виплати коштів за участь в АТО за період з серпня по грудень 2014 року (арк. спр. 27-31).

У судове засідання представник відповідача не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у запереченнях проти позову заявив клопотання про розгляд адміністративної справи за його відсутності (арк. спр. 31).

Враховуючи положення частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 КАС України, суд встановив таке.

Позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у період з 01.07.2003 по 06.11.2015 проходив службу в ОВС України, що підтверджено сукупністю доказів, наявних в матеріалах справи, та не заперечується сторонами у справі.

Відповідно до довідки ГУМВС України у Луганській області від 14.09.2017 № 6/4-405Л.К про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України Позивач дійсно в період з 25.07.2014 по 01.08.2014, з 26.09.2014 по 03.10.2014 та з 04.10.2014 по 06.11.2015 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області (арк. спр. 32).

Згідно з довідкою від 18.09.2017 № 28 про нараховане грошове забезпечення за період з 01.07.2014 по 31.12.2014 загальний розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за цей період складав 20996,22 грн, а саме: за липень 2619,00 грн за серпень 4775,00 грн, у тому числі 2156,00 грн матеріальної допомоги, за вересень - 2619,87 грн, у тому числі 563,93 грн індексація та 3,94 грн нічні, за жовтень - 2604,13 грн у тому числі 153,47 грн індексація, та 7,16 грн нічні, за листопад 4420,33 грн, утому числі 203,41 грн індексація, 3,42 грн нічні та 1500,00 грн матеріальна допомога на оздоровлення; за грудень 3957,89 грн, у тому числі 237,51 грн індексація, 7,88 грн нічні (арк. спр. 36).

Відповідно до довідки Відповідача від 18.09.2016 № 29 ОСОБА_1 за період з 25.07.2014 по 01.08.2014 та з 26.09.2014 по 03.10.2014 нараховано та виплачено 31.03.2015 винагороду за безпосередню участь в антитерористичних операціях у сумі 1452,00 грн (арк. спр. 37).

Згідно довідки від 18.09.2017 № 31, виданій Новопсковським районним відділом ГУМВС України у Луганській області, ОСОБА_1 у 2014 році на лікарняному не перебував (арк.спр. 34).

Згідно довідки від 18.09.2017 № 32, виданій Новопсковським районним відділом ГУМВС України у Луганській області, ОСОБА_1 у 2014 році перебував у черговій відпустці з 19.11.2014 по 23.12.2014 тридцять пять діб (арк. спр. 35).

З наявних у матеріалах справи документів та заперечень Відповідача судом встановлено, що Відповідачем не заперечується факт безпосередньої участі Позивача в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення у період з серпня 2014 по 31.12.2014. Спірним питанням є можливість виплати Відповідачем такої винагороди по за межами відповідного бюджетного періоду - 2014 року.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача, суд виходить з такого.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету (далі Постанова №158), у редакції чинній у спірному періоді, було визначено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

На виконання Постанови № 158 Міністерством внутрішніх справ України видано наказ від 23.07.2014 № 719 Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України (далі Наказ № 719), яким передбачено виплачувати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, починаючи з 01 травня 2014 року, винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень у розрахунку на місяць.

Обчислення цієї винагороди здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення або заробітної плати (у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди) за займаною особою вказаних вище категорій штатною посадою (останньою займаною штатною посадою) на час участі в зазначених операціях і заходах.

Винагороду виплачувати за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників)), начальників органів внутрішніх справ.

Пунктом 3 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 № 499 Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі Наказ № 499) установлено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних підвищень посадового окладу, надбавок, доплат, винагород, які мають постійний характер, премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Додатком 22 до Наказу № 499 визначено вичерпний перелік додаткових видів грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, до якого включено, зокрема доплату за службу в нічний час та святкові дні.

Разом з тим, судом встановлено, що такі одноразові додаткові види грошового забезпечення, як матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, а також індексація не входять до грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення винагороди за безпосередню участь в АТО.

Також Наказом № 499 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, положеннями якої, зокрема визначено, що:

- при виплаті особі рядового чи начальницького складу грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата (підпункт 1.7);

- грошове забезпечення, виплачене особі рядового чи начальницького складу несвоєчасно або виплачене їй у меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, що передував моменту звернення за одержанням недоотриманого грошового забезпечення, протягом якого особа мала на нього право (підпункт 1.12).

З системного аналізу наведених вище нормативних актів (Постанова № 158 та Наказ № 719), можна дійти висновку, що винагорода за безпосередню участь в антитерористичних операціях обчислюється у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, з розрахунку на місяць. Проте, такий розмір не повинен бути меншим ніж 3000 грн. При цьому, враховуючи положення Наказу № 719, обчислення цієї винагороди здійснюється з дня фактичного початку участі в операціях і заходах до дня завершення такої участі, тобто винагорода виплачується особам за відповідні місяці із дня фактичної участі в операціях до дня завершення такої участі. Тобто, виплата такої винагороди за час перебування особи у відпустці не передбачена. Зазначеним Наказом № 719 передбачена виплата винагороди за минулий період без будь-яких обмежень.

Таким чином, посилання Відповідача на неможливість виплати Позивачу винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за минулі періоди є безпідставними.

Що стосується посилань на відсутність у кошторисі Відповідача видатків на виплату такої винагороди за минулі періоди, суд вважає їх також необґрунтованими з огляду на таке.

Згідно частин першої, другої статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, який застосовує з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у справі Кечко проти України, заява № 63134/00, пар. 23, 26, рішення від 08.11.2005, зазначив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Суд не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань (див., mutatis mutandis, рішення у справі Бурдов проти Росії, № 59498/00, пар. 35, ECHR 2002-ІІІ).

Отже можна зробити висновок, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки інформацією, зазначеною у довідці від 14.09.2017 № 6/4 -404Л.К., підтверджується безпосередня участь Позивача в антитерористичній операції у періоді з 25.07.2014 по 01.08.2014, з 26.09.2014 по 03.10.2014 та з 04.10.2014 по 06.11.2015, тобто право на отримання винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, передбаченої пунктом 2 Постанови № 158, Відповідач безпідставно не нарахував та не виплатив Позивачу винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 04.10.2014 по 31.12.2014. (з 25.07.2014 по 01.08.2014, з 26.09.2014 по 03.10.2014 позивачу виплачено винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції 31.03.2015 арк. спр. 37).

Разом з тим, обраховуючи розмір винагороди за безпосередню участь антитерористичній операції позивач розраховував за період з серпня 2014 по 31.12.2014, та безпідставно включив суму індексації до складу місячного грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення винагороди за безпосередню участь в АТО.

Згідно з додатком 26 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб індексація, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та матеріальна допомога на оздоровлення до додаткових видів грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ не відносяться.

При цьому, до додаткових видів грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ входить доплата за службу в нічний час.

Враховуючи, що відповідно до інформації зазначеній в довідці від 14.09.2017 № 6/4 -405Л.К., позивача залучено до безпосередньої участі в антитерористичній операції на території Луганської області з 25.07.2014 по 01.08.2014, з 26.09.2014 по 03.10.2014, однак з 25.07.2014 по 01.08.2014, з 26.09.2014 по 03.10.2014 позивачу виплачено винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, а тому з 04.10.2014 винагорода позивачу за участь в Антитерористичної операції повинна становити:

за жовтень 2014 року 2709,67 грн (3000,00 грн розмір грошового забезпечення/31 (кількість днів у місяці) х 28 днів (безпосередньої участі в АТО);

за листопад 2014 року 1800,00 грн (3000,00 грн розмір грошового забезпечення/30 (кількість днів у місяці) х 18 днів (безпосередньої участі в АТО, 12 днів відпустка);

за грудень 2014 року 960,10 грн (3720,38 грн розмір грошового забезпечення /31 (кількість днів у місяці) х 8 днів (безпосередньої участі в АТО, 23 дні відпустка).

Всього 5469,77 грн.

З огляду на вищевикладене судом встановлено, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 04.10.2014 по 31.12.2014 у сумі 5469,77 грн.

Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України в пункті 6 Постанови № 13 від 24.12.1999 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначення сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата податку з доходів громадян є обовязком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обовязкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Таким чином, відповідач, як податковий агент згідно норм Податкового Кодексу України зобовязаний виплатити позивачеві суму заробітку, утримавши з нього при виплаті законодавчо встановлені податки та збори.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" розподіл судових витрат між сторонами відповідно до вимог статті 94 КАС України не проводиться.

Керуючись статтями 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Новопсковського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Новопсковського районного відділу ГУМВС України у Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції задовольнити частково.

Стягнути з Новопсковського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Новопсковського районного відділу ГУМВС України у Луганській області (ідентифікаційний код юридичної особи 08670881, місцезнаходження: 92303, Луганська область, Новопсковський район, смт. Новопсков, вул. Пролетарська, будинок, 20) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: 92303, Луганська область, с. Рибянцеве, вул. Шевченко, буд, 30) винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 04.10.2014 по 31.12.2014 у загальному розмірі 5469,77 грн (пять тисяч чотириста шістдесят девять гривень 77 коп.), у тому числі: за жовтень 2014 року - 2709,67 грн; за листопад 2014 року - 1800,00 грн; за грудень 2014 року 960,10 грн, з відрахуванням установлених законом податків та інших обов'язкових платежів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 29 вересня 2017 року.

Суддя ОСОБА_2