Справа № 810/3202/17
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2017-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

22 вересня 2017 року 810/3202/17

Київський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Лиска І.Г., суддів Василенко Г.Ю., Панченко Н.Д., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві клопотання про вжиття заходів щодо забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Національного агенства з питань запобігання корупції про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії.

Разом з позовом позивачем подано до суду клопотання про вжиття заходів щодо забезпечення позову, шляхом заборони Національному агентству з питань запобігання корупції та іншим особам, що уповноважені ст. 1 ЗУ "Про протидію корупції" реалізовувати повноваження по притягненню ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за корупційні правопорушення, вчиняти дії по збору та аналізу наявної інформації з бази Е-декларацій для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності до набрання рішення по справі законної сили.

Обґрунтовуючи клопотання про забезпечення позову заявник зазначає, що 02.05.2017 ним було подано Е-декларацію, проте 27.07.2017 року позивачем виявлено, що декларація подана з недоліками. На запит позивача від 02.08.2017 року про надання можливості подати виправлену декларацію, відповідач повідомив про передбачені законодавством випадки подання виправленої декларації, при цьому питання про надання можливості подання виправленої декларації вирішено не було. Позивач вважає, що дії відповідача щодо відмови у наданні дозволу позивачу подати уточнюючу декларацію за 2016 рік є такими, що порушують його права та законні інтереси. Також на думку позивача існує очевидна небезпека заподіяння шкоди, шляхом притягнення його до адміністративної відповідальності, що заподіє шкоду правам, свободам та інтересам позивача для відновлення, яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Частина перша статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи терміновість заявленого клопотання, колегія суддів вважає за можливе вирішити його негайно без повідомлення осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 117, 118 Кодексу адміністративного судочинства України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання постанови адміністративного суду і спрямовані на забезпечення принципу обов'язковості судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частин третьої та четвертої цієї ж статті забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах - це зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються та заборони вчиняти певні дії. Цей перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

У такій ситуації слід зазначити, що у випадку звернення сторони із клопотанням про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із таким клопотанням. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Тому, у вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Проте, у поданому клопотанні позивач не наводить фактів, які б свідчили про наявність обставин для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а саме не вказано обґрунтувань та не надано відповідних доказів, які б свідчили про те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Водночас, із заявленого клопотання колегією суддів не виявлено будь-яких дій, які б містили очевидні ознаки протиправності, та які б могли слугувати підставою для вжиття заходів забезпечення позову про які просить позивач.

Щодо мотивів позивача відносно протиправності бездіяльності відповідача, то колегія суддів вважає, що подання адміністративного позову, предметом якого є визнання протиправним бездіяльності, не може слугувати беззаперечним доказом того, що такі дії є очевидно протиправними. Відповідність оскаржуваних дій критеріям правомірності, підлягає дослідженню при судовому розгляді, а не при вирішенні питання про наявність підстав для забезпечення позову.

Таким чином, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі при розгляді даного клопотання колегія суддів не вбачає.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що захист його прав та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

З урахуванням викладеного колегія судів дійшла висновку, що клопотання про забезпечення адміністративного позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 щодо вжиття заходів забезпечення позову, - відмовити.

2. Копію ухвали надіслати (видати) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя Лиска І.Г.

судді Василенко Г.Ю.

Панченко Н.Д.