Справа № 761/45015/16-а
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Кузьмишина О.М., Пилипенко О.Є.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 25.05.17р. у справі №761/45015/16-а за позовом ОСОБА_2 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

у с т а н о в и в:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.05.17р. адміністративний позов задоволено: визнано протиправними дії та рішення Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 13.10.16р. щодо відмови Позивачу у перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 30 вересня 2016 року № 18-1286зп; зобов'язано відповідача з 05 жовтня 2016 року здійснити перерахунок та виплату пенсії Позивачу, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) у розмірі 90 відсотків від розміру його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 30 вересня 2016 року № 18-1286зп, без обмеження її максимального розміру, з врахуванням пенсії за особливі заслуги перед Україною, та виплатити йому заборгованість, що виникне на день такого перерахунку, враховуючи раніше проведені виплати.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються постановою Кабінету Міністрів України, втім Урядом такої постанови на даний час не прийнято, тому відсутнє правове регулювання пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Позивач з 19.03.04р. перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.91р. №1789-XII. Пенсія обчислена в розмірі 90% суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.15р. № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців підвищено на 25%.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 05.10.16р. про перерахунок призначеної йому пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 30 вересня 2016 року № 18-1286зп.

Відповідач листом від 13.10.16р. №27593/05 відмовив у перерахунку пенсії з покликанням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.15р. № 213, яким передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів Україні «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Задовольняючи адміністративний позов, суд виходив з того, що положення п.5 Прикінцевих положень Закону № 213 стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії; у Позивача є право на перерахунок пенсії за вислугу років.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 50-1 Закону України «Про прокуратру» № 1789-ХІІ (в редакції цього Закону, яка діяла станом на дату призначення позивачу пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Стосовно підстав та порядку перерахунку пенсій прокурорів, то норми відповідного змісту було передбачено частинами тринадцятою і вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

Відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Як свідчать обставини справи, пенсія Позивачу призначена з березня 2004 року.

Станом на дату призначення пенсії положення статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ передбачали її виплату в розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, а також можливість її перерахунку, зокрема, у зв'язку зі збільшенням розміру місячного заробітку (працюючого прокурора) за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію.

Проте станом на дату звернення Позивача із заявою про перерахунок його пенсії (05.10.16р.) правове регулювання відносин, що виникають у сфері пенсійного забезпечення прокурорів змінилося.

З 1 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.15р. № 213-VIII (крім, зокрема, положень пункту 15 розділу І цього Закону (стосуються внесення змін до статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру»), які набрали чинності з 25 квітня 2015 року) частину п'ятнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ замінено чотирма частинами в новій редакції (п'ятнадцятою-вісімнадцятою). Зокрема, частина п'ятнадцята (в новій редакції цієї статті) серед іншого передбачає, що «максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

З приводу умов і порядку перерахунку такої пенсії, то з 1 січня 2015 року частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у новій редакції (згідно із Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України»), відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Водночас, пунктом 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213-VIII (набрав чинності з 1 квітня 2015 року) передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Крім того, з 15 липня 2015 року набрав чинності Закон № 1697-VII (за винятком окремих його положень), який теж містить положення щодо пенсійного забезпечення працівників прокуратури (стаття 86).

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 розділу ХІІ Закону № 1697-VII з набранням чинності цим Законом таким, що втратив чинність, з-поміж інших, є Закон № 1789-ХІІ, крім <…> частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1 <…>.

Норми щодо перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 1798-ХІІ, містились у частинах тринадцятій, вісімнадцятій статті 50-1 цього Закону, відтак з набранням чинності Законом № 1697-VII ці положення статті 50-1 втратили чинність.

Що стосується правового регулювання перерахунку пенсії за Законом № 1697-VII, то згідно з частиною тринадцятою статті 86 цього Закону пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII (в редакції Закону України від 24 грудня 2014 року № 76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отож, станом на дату звернення Позивача із заявою про перерахунок його пенсії за вислугу років положення статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (крім частин третьої, четвертої, шостої, одинадцятої) втратили чинність згідно з Законом № 1697-VII. Натомість визначення умов і порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, за Законом № 1697-VI віднесено до відання Кабінету Міністрів України, який мав би ці правовідносини врегулювати.

За відсутності урядової постанови щодо умов і порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури (як це спершу було передбачено частиною вісімнадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а згодом - частиною двадцятою статті 86 Закону №1697-VII) в пенсійного органу немає правового механізму для перерахунку.

Беручи до уваги наведене вище, колегія суддів приходить до висновку, що за відсутності нормативного регулювання відносин щодо умов і підстав для перерахунку пенсій (зокрема у зв'язку зі збільшенням розміру заробітної плати) працівників прокуратури - підстав для такого перерахунку немає. Тому відповідач, відмовляючи Позивачу у перерахунку пенсії з підстав, про які зазначено вище, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що наведені зміни законодавства не позбавляють Позивача права на перерахунок пенсії, який був гарантований статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ при призначені пенсії, а лише покладають визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на Кабінет Міністрів України.

Стосовно висновку суду першої інстанції про те, що до спірних правовідносин слід застосовувати норми законодавства, яке діяло станом на дату призначення пенсії, то такі, на думку колегії суддів, ґрунтуються на помилковому трактуванні положень законодавства в сфері пенсійного забезпечення працівників прокуратури. Такої ж думки колегія суддів і про висновок суду першої інстанції про те, що за відсутності постанови уряду про порядок перерахунку пенсій, до правовідносин в цій сфері слід застосовувати положення частини тринадцятої і вісімнадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (які втратили чинність згідно із Законом № 1697-VII).

Щодо посилання у цій справі на правову позицію Верховного Суду України, висловлену, зокрема, у постановах від 17.12.2013 року у справі № 21-445а13, від 06.10.2015 року у справі № 21-2432а15 та від 01.03.2016 року у справі № 21-3397а15 (№ 161/20170/14-а) слід відзначити, що висновки, яких дійшов Верховний Суд України у цих справах зроблено за інших фактичних обставин і правового регулювання спірних відносин. З часу призначення Позивачу пенсії відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у сфері пенсійного забезпечення працівників прокуратури відбулися суттєві законодавчі зміни, зокрема в частині перерахунку вже призначених пенсій, яким суд першої інстанції при прийнятті своєї постанови не надав належної правової оцінки.

Крім того, за змістом наведених вище положень пункту 5 Прикінцевих і перехідних положень Закону №213-VIII у зв'язку з неприйняттям до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх, в тому числі й спеціальних, пенсій, скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсію/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, у тому числі відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Рішенням від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 5 розділу ІІІ Закону №213-VIII, але тільки в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Оскільки щодо конституційності решти законодавчих положень пункту 5 розділу ІІІ Закону №213-VIII Конституційний Суд України рішення не приймав, такі залишаються чинними.

З огляду на викладене, правові підстави для задоволення позову - відсутні.

Така правова позиція у спірних правовідносинах викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 26.07.17р. у справі №295/7555/16-а, від 09.08.17р. №423/1318/16-а, постановах від 13.07.17р. у справі № К/800/9945/17, від 25.07.17р. у справі № К/800/19208/16 з аналогічних правовідносин.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про скасування постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 25.05.17р. та ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 202, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 25.05.17р. у справі №761/45015/16-а - задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 25.05.17р. у справі №761/45015/16-а скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Дана постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до вимог КАС України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Кузьмишина О.М.

Пилипенко О.Є.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Кузьмишина О.М.

Пилипенко О.Є.