Справа № 816/724/17
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 р.Справа № 816/724/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

представника позивача Ярошенко А.О.

представника відповідача Гриценка Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01.06.2017р. по справі № 816/724/17

за позовом Приватного акціонерного товариства "Полтавапропангаз"

до Головного управління ДФС у Полтавській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство "Полтавапропангаз" (далі - позивач, ПрАТ "Полтавапропангаз") звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області (далі - відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення від 28.04.2017 №, яким позивачу на підставі пункту 117.3 статті 177 Податкового кодексу України нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 8679632,00 грн.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.06.2017 року вказаний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 28.04.2017 №.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01.06.2017 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на прийняття оскаржуваної постанови при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, а також на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на обґрунтованість та об'єктивність рішення суду першої інстанції, просив залишити її без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін.

У судовому засіданні представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та відповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ПрАТ "Полтавапропангаз" у встановленому законодавством порядку зареєстроване як юридична особа, , з 19.01.2001 перебуває на обліку в якості платника податків в Чутівському відділенні Карлівської ОДПІ.

Фахівцями Головного управління ДФС у Полтавській області у період з 05.04.2017 по 14.04.2017 проведено фактичну перевірку ПрАТ "Полтавапропангаз" щодо дотримання вимог законодавства у сфері виробництва та обігу пального.

За результатами перевірки складений акт від 14.04.2017 №80/16-31-40 (далі - Акт перевірки), в якому вказано на порушення платником податків вимог підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 Податкового кодексу України в частині встановленого порядку взяття на облік (реєстрації) у контролюючих органах - здійснення операцій з реалізації пального без реєстрації платником акцизного податку.

На підставі зазначеного висновку Акта перевірки Головним управлінням ДФС у Полтавській області 28.04.2017 сформовано податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу на підставі пункту 117.3 статті 177 Податкового кодексу України нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 8679632,00 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДФС у Полтавській області від 28.04.2017 №, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ПрАТ "Полтавапропангаз" не є платником акцизного податку, а тому висновок податкової інспекції про необхідність реєстрації останнього платником акцизного податку здійснено при помилковому розумінні норм діючого на час виникнення спірних відносин законодавства та фактичних обставин справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме акту перевірки від 14.04.2017 №80/16-31-40, підставами для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, став висновок податкового органу про те, що ПрАТ "Полтавапропангаз" шляхом використання договору доручення реалізує підакцизну продукцію /скраплений газ/ населенню, тобто є особою, що реалізує пальне, а тому, відповідно до підпункту 212.1.15 пункту 212.1 статті 212 Податкового кодексу України, є платником акцизного податку. Відтак, на переконання відповідача, ПрАТ "Полтавапропангаз" мало зареєструватись платником акцизного податку. Оскільки позивач відповідні дії не вчинив, до нього відповідно до приписів пункту 117.3 статті 117 Податкового кодексу України застосовані штрафні санкції у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального, що становить 8679632,00 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем доведено те, що спірні господарські операції не є об'єктом оподаткування акцизним податком, а позивач не є платником акцизного податку, виходячи з наступного.

Так, відповідно до пп. 212.1.15 п. 212.1 ст. 212 Податкового кодексу України платником акцизного податку є особа, яка реалізує пальне.

Об'єктом оподаткування акцизним податком згідно пп. 213.1.12 п.213.1 ст. 213 Податкового кодексу України є, зокрема, операції з реалізації будь-яких обсягів пального понад обсяги, що: отримані від інших платників акцизного податку, що підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних; ввезені (імпортовані) на митну територію України, що засвідчені належно оформленою митною декларацією; вироблені в Україні, реалізація яких є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 213.1.1 цього пункту, що підтверджені зареєстрованими акцизними накладними в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Згідно пп. 212.3.4 Податкового кодексу України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов'язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального.

Водночас, у пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що реалізація пального для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів купівлі-продажу, міни, поставки, дарування, комісії, доручення (в тому числі передача на комісійну/довірчу реалізацію), поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів або за рішенням суду, іншого компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування за плату (компенсацію) або без такої, які передбачають перехід права власності або права розпорядження, а також передачу (відпуск, відвантаження) пального на підставі договорів про виробництво із сировини замовника. Не вважаються реалізацією пального операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів зберігання.

У ході фактичної перевірки ПрАТ "Полтавапропангаз" відповідач встановив, що позивач у період з 01.03.2016 по 28.02.2017 здійснював придбання газу вуглеводневого скрапленого паливного СПБТ для комунально-побутового споживання (код УКТ ЗЕД ) на спеціалізованих аукціонах з продажу скрапленого газу для потреб населення згідно Генеральної угоди купівлі-продажу газу скрапленого та договорів купівлі-продажу, укладених з постачальником ПАТ "Укргазвидобування" через Товарну біржу "Українська енергетична біржа", а саме - упродовж березня-грудня 2016 року позивач придбав у ПАТ "Укргазвидобування" газ вуглеводневий скраплений паливний СПБТ для комунально-побутового споживання в обсязі 356980 кг загальною вартістю 2638039,35 грн, у січні-лютому 2017 року - 189000 кг загальною вартістю 1396687,31 грн.

Крім того, позивачем 08.08.2014 укладено договір доручення №541 з Дочірнім підприємством "Пропан", за умовами якого останнє зобов'язувалось від імені та за рахунок ПрАТ "Полтавапропангаз" здійснювати реалізацію скрапленого вуглеводневого газу для потреб споживачів Полтавської області, придбаного на спеціалізованому аукціоні, згідно їх заявок. При цьому під споживачами у даному договорі розуміються фізичні особи - мешканці Полтавської області, що використовують скраплений вуглеводневий газ для побутових потреб та здійснюють розрахунок за нього відповідно до вимог чинного законодавства України.

На підставі зазначеного договору та відповідно до актів приймання-передачі позивач у період з 01.03.2016 по 28.02.2017 передав ДП "Пропан" придбаний у ПАТ "Укргазвидобування" газ вуглеводневий скраплений паливний СПБТ для комунально-побутового споживання для реалізації населенню Полтавської області. У свою чергу, ДП "Пропан" реалізувало газ населенню, а отримані кошти перерахувало на банківський рахунок позивача, отримавши за свої послуги відповідну винагороду.

Відповідач у акті перевірки констатував, що операції з передачі скрапленого газу ДП "Пропан" на підставі договору доручення не є реалізацією пального у розумінні підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (а.с. 19).

Водночас, доводи відповідача про те, що позивач є платником акцизного податку, оскільки реалізує пальне для потреб населення, не відповідають визначенню реалізації пального, наведеному у підпункті 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України оскільки у позивача відсутні будь-які договірні відносини зі споживачами скрапленого газу - населенням Полтавської області, а наявність договору за змістом згаданої норми є обов'язковою ознакою для визнання особи такою, що реалізує пальне.

За таких обставин, позивач не підпадає під визначення платника акцизного податку, застосоване законодавцем у підпункті 212.1.15 пункту 212.1 статті 212 Податкового кодексу України.

Окрім того, відповідач не заперечує, що спірні операції стосувались реалізації скрапленого газу для потреб населення Полтавської області, а придбання відповідних обсягів газу позивач здійснив на спеціалізованих аукціонах (а.с. 14-15). У ході перевірки також встановлено та підтверджено матеріалами справи, що увесь обсяг придбаного на спеціалізованих аукціонах скрапленого газу переданий для реалізації населенню через ДП "Пропан".

Як визначено підпунктом 213.3.11 пункту 213.3 статті 213 Податкового кодексу України, від оподаткування акцизним податком звільнені операції з реалізації скрапленого газу на спеціалізованих аукціонах для потреб населення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу п'ятнадцятого пункту 2 Порядку організації та проведення біржових аукціонів з продажу нафти сирої, газового конденсату власного видобутку і скрапленого газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №570, спеціалізований аукціон з продажу скрапленого газу для потреб населення - аукціон, покупцями скрапленого газу на якому є спеціалізовані суб'єкти господарювання, що отримали дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки і реалізують такий скраплений газ виключно населенню через власні або орендовані майнові об'єкти (крім автомобільних газозаправних станцій).

Таким чином, у даному випадку позивач є спеціалізованим підприємством, що реалізує скраплений газ виключно для потреб населення Полтавської області шляхом його продажу через ДП "Пропан" у балонах місткістю 21 кг.

Згідно з підпунктом 14.1.4 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Аналізуючи дану норму, колегія суддів звертає увагу на те, що непрямі податки за своєю суттю є податками на споживання, що встановлюються у вигляді надбавки до ціни або тарифу та оплачуються кінцевими покупцями при купівлі товарів та отриманні послуг.

Таким чином, матеріальні витрати зі сплати податку несе споживач у складі ціни на продукцію, що він придбав, а платник податку виступає як посередник (податковий агент), що нараховує і сплачує податок у бюджет держави.

Разом з цим, звільнивши від оподаткування акцизним податком операції з реалізації скрапленого газу на спеціалізованих аукціонах для потреб населення, законодавець запровадив податкову пільгу для кінцевого споживача, який і є платником акцизного податку.

Відтак, операції з реалізації придбаного на спеціалізованих аукціонах скрапленого газу для потреб населення звільнені від оподаткування акцизним податком.

За змістом наданої контролюючим органом індивідуальної податкової консультації щодо питань визначення платника акцизного податку та операцій з реалізації пального у розумінні підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, наданої листом ДФС України від 11.11.2016 №24379/6/99-99-15-03-03-15 ПрАТ "Полтавапропангаз", операції з передачі пального на митній території України на підставі договорів доручення не передбачають перехід права власності або права розпорядження на пальне, а тому не можуть вважатись реалізацією пального у розумінні підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України. Крім того, якщо товариство не порушує вимоги цільового використання придбаного на спеціалізованому аукціоні скрапленого газу для потреб населення та відповідно реалізує таке пальне виключно для потреб населення, то воно не є платником акцизного податку у розумінні підпункту 212.1.8 пункту 212.1 статті 212 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 53.1 статті 53 Податкового кодексу України не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.

Отже, оскільки відповідачем у ході перевірки не встановлено порушення позивачем вимог цільового призначення придбаного на спеціалізованому аукціоні скрапленого газу для потреб населення, колегія суддів приходить до висновку про відсутність будь-яких правових підстав для твердження про необхідність реєстрації ПрАТ "Полтавапропангаз" платником акцизного податку, оскільки останній може бути платником акцизного податку лише з підстав недотримання ряду умов передбачених пп.212.1.8 п.212.1 ст.212 Податкового кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, висновок податкової інспекції про необхідність реєстрації ПрАТ "Полтавапропангаз" платником акцизного податку здійснено при помилковому розумінні норм діючого на час виникнення спірних відносин законодавства та фактичних обставин справи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що фактичні обставини справи та надані докази об'єктивно спростовують викладені в акті перевірки порушення позивачем вимог підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 Податкового кодексу України в частині встановленого порядку взяття на облік (реєстрації) у контролюючих органах - здійснення операцій з реалізації пального без реєстрації платником акцизного податку.

Відповідно до ч. 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів зазначає, що відповідач правомірність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення належним чином у суді апеляційної інстанції не довів.

Отже, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 28.04.2017 року № є необґрунтованим та неправомірним, через що позовні вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки у даному випадку скраплений газ не є пальним у розумінні пп. 212.3.4 Податкового кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Колегія суддів також зазначає, що відповідачем при поданні апеляційної скарги не було сплачено судовий збір.

17 липня 2017 року ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду відповідачу відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01.06.2017 року по справі №816/724/17 до ухвалення рішення по справі (а.с.171).

Оскільки на час постановлення даної ухвали відповідачем не було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01.06.2017 року, наявні підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області судового збору у розмірі 143213 (сто сорок три тисячі двісті тринадцять) гривень 93 копійки до спеціального фонду Державного бюджету України - отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 01.06.2017р. по справі № 816/724/17 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області судовий збір у розмірі 143213 (сто сорок три тисячі двісті тринадцять) гривень 93 копійки до спеціального фонду Державного бюджету України - отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Рєзнікова С.С. Старостін В.В.

Повний текст ухвали виготовлений 25.09.2017 р.