Справа № 452/208/17
Суддя: Кунцік О. С.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 452/208/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 вересня 2017 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої-судді Кунцік О.С.,

з участю секретаря Янушевич І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання дій щодо відмови в призначенні пенсії протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_2 27.01.2017 року звернувся в суд з адміністративним позовом до Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання дій щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років протиправними та скасування рішення щодо цього; зобов'язати обчислити та призначити пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ (в редакціях Закону України від 05.10.1995р. №358/95-ВР та від 12.07.2001р. №2663-ІІI), з 25.08.2016 р., виходячи із розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи. В обґрунтування позову зазначив, що 29.12.2016 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугою років у відповідності до ст.50-1 ЗУ "Про прокуратуру". 03.01.2017 р. відповідачем було прийнято рішення №1, яким йому відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років, з посиланням на те, що, згідно п.5 Розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Крім того відповідач вказує, що згідно зі ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше 22 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

При цьому, в листі зазначено, що згідно з поданими ним документами, його стаж роботи на посаді прокурора на день звернення, тобто 29.12.2016 року, складає 20 років 29 днів.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених позивачем вимог заперечив, посилаючись на письмові заперечення, та пояснив, що на час звернення позивача до управління про призначення пенсії, ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ (в редакціях Закону України №358/95-ВР від 05.10.1995 р. та №2663-ІІI від 12.07.2001 р.) втратила чинність. Починаючи із 01.06.2015 року, згідно з пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року №213-УШ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України в тому числі "Про прокуратуру". Тобто з 01.06.2015 року, пенсії, що визначені в порядку та на умовах, згідно із Законом України "Про прокуратуру", не призначаються, а раніше призначені пенсії - не перераховуються. Просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав.

Як встановлено судом, 29.12.2016 р. ОСОБА_2 звернувся до Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років на підставі ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", ст.22 Конституції України.

Листом від 06.01.2017 р. №185/03-27 Самбірським об'єднаним управлінням пенсійного фонду України повідомлено позивачу, що його заява від 29.12.2016 р. розглянута та роз'яснено, що згідно із Законом України про прокуратуру від 14.10.2014 р. №697-VII та п.5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року №213-УШ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" підстав для призначення йому пенсії за вислугу років немає. Протоколом №1 від 03.01.2017 року ОСОБА_2 відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років.

Дипломом спеціаліста серії НОМЕР_1 від 26.06.1999 р. підтверджується, що ОСОБА_2 закінчив у 1999 р. Львівський державний університет імені Івана Франка і отримав повну вищу юридичну освіту за спеціальністю «Правознавство» та здобув кваліфікацію юриста.

Із копії трудової книжки серії НОМЕР_2 відомо, що ОСОБА_2 з 01 вересня 1994 р. по 26.06.1999 р. навчався у Львівському державному університеті імені Івана Франка; з 01.03.1999 р. призначений стажистом на посаду слідчого прокуратури Турківського району Львівської області; 25.02.2000 року призначений на посаду слідчого прокуратури Турківського району Львівської області; 22.12.2000 року призначений на посаду слідчого прокуратури Старосамбірського району Львівської області; 20.11.2006 року призначений на посаду прокурора відділу підтримання державного обвинувачення в судах прокуратури Львівської області; 29.12.2006 року призначений прокурором Турківського району Львівської області строком на п'ять років; 23.09.2010 року призначений прокурором Старосамбірського району Львівської області строком на п'ять років; 07.02.2011 року прийняв присягу працівника прокуратури; 06.06.2012 року звільнений з посади прокурора Старосамбірського району Львівської області в порядку переведення за його згодою на іншу роботу в апарат прокуратури Львівської області; 07.06.2012 року призначений на посаду старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ при провадженні дізнання та досудового слідства управління нагляду за додержанням законів органами які проводять оперативно - розшуку діяльність дізнання та досудове слідство прокуратури Львівської області; 15.10.2012 року призначений на посаду слідчого прокуратури Мостиського району Львівської області; 11.10.2013 року призначений на посаду прокурора прокуратури Мостиського району Львівської області; 14.12.2015 року призначений на посаду прокурора Городоцької місцевої прокуратури Львівської області з 15.12.2015 року.

Трудовий стаж на посадах прокурора у позивача станом на 29.12.2016 р. (день звернення позивача із заявою про призначення пенсії за вислугу років), і це не заперечується відповідачем (лист від 06.01.2017 р. №185/03-27); письмове заперечення на адміністративний позов від 07.02.2017 р.), становить 20 років 29 днів.

Із довідки прокуратури Львівської області від 20.12.2016 р. №18/1521 вбачається, що ОСОБА_2 працює в прокуратурі Львівської області на посаді заступника начальника Мостиського відділу Городоцької місцевої прокуратури та отримує заробітну плату, до складу якої входить в т.ч. і оплата за класний чин.

Станом на час призначення ОСОБА_2, а саме : з 01.03.1999 р. до органів прокуратури ч.2 ст.50-1 Закону України „Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ (в редакції Закону України від 05.10.1995 № 358/95-ВР) передбачалося, що пенсії за вислугу років призначаються працівникам прокуратури, яким присвоєно класні чини, із стажем роботи в органах прокуратури 20 років і більше.

Згідно ч.1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. 1789-ХІІ (в редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ) встановлено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч.2 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. 1789-ХІІ (в редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ), розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

На підставі ч.5 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. 1789-ХІІ (в редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-ІІІ), до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у ст.56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, а також половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років.

При вирішенні даної справи суд, у відповідності із ч.1 ст.8 КАС України, керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно приписів ст.22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій ).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи встановлені обставини, а також виходячи із викладеного у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, вважаю, що позивач має право на отримання пенсії за вислугу років з вищевикладених підстав.

У зв'язку з цим доводи відповідача, наведені у запереченнях на адміністративний позов, спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та наведеними нормами права.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що дії Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо відмови в призначенні ОСОБА_2 пенсії за вислугу років є протиправними, його рішення (протокол №1 від 03.01.2017 р.) слід скасувати та його (відповідача) слід зобов'язати обчислити та призначити пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ (в редакціях Закону від 05.10.1995р. №358/95-ВР та від 12.07.2001р. №2663-ІІI), з 29.12.2016 р., виходячи із розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи, а позов задовольнити.

Розподіл судових витрат суддя вирішує в порядку ст. 87, 94 КАС України, в зв'язку з чим вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Самбірського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Львівської області на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 640 грн.

Керуючись ст. ст. 158, 159, 160, 162, 183-2 КАС України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати дії Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області по прийняттю рішення - Протоколу №1 від 03.01.2017 р. про відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ (в редакціях Закону від 05.10.1995р. №358/95-ВР та від 12.07.2001р. №2663-ІІI) - протиправними.

Скасувати рішення - Протокол №1 від 03.01.2017 р. Самбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ (в редакціях Закону від 05.10.1995р. №358/95-ВР та від 12.07.2001р. №2663-ІІI).

Зобов'язати Самбірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області обчислити та призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ (в редакціях Закону від 05.10.1995р. №358/95-ВР та від 12.07.2001р. №2663-ІІI) з 29.12.2016 р., виходячи із розрахунку 90% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Самбірського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Львівської області на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягомдесяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя