Справа № 161/6075/17
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 вересня 2017 року м. Київ К/800/30807/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швець В.В., перевіривши касаційну скаргу Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 червня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

18 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку призначеної їй пенсії відповідно до положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що з 15 лютого 2002 року перебуває на обліку у відповідача і отримує пенсію, як інвалід ІІ групи, призначеної відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У березні 2017 року звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Однак, листом від 27 березня 2017 року їй було відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки на даний час відсутні правові підстави для здійснення перерахунку.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 червня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 вересня 2017 року, позов задоволено.

Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії позивачу із збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язано відповідача починаючи з 13 березня 2017 року провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років.

Так, судами встановлено, що ОСОБА_1 з лютого 2002 року перебуває на обліку як отримувач пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини 2 статті 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

27 березня 2017 року листом № 174/П-01 Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області повідомило позивача, що підстави для перерахунку пенсії згідно поданої заяви відсутні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що положеннями чинного законодавства України надано право обирати умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним законом, а саме - Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» або спеціальним законом - тобто Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому оскільки позивач, звернувшись у березні 2017 року до відповідача із заявою про перерахунок пенсії обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», то відповідач неправомірно відмовив позивачу у перерахунку пенсії зі збільшенням розміру пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років, як це передбачено частиною 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити не лише посилання на помилкове застосування норм матеріального права при вирішенні справи та порушення судами норм процесуального права, а і пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи.

У касаційній скарзі Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області посилається на те, що розрахунок державної пенсії проводиться за єдиною існуючою формулою призначення пенсії за віком як за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» так і за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте із вказаними доводами відповідача погодитись не можна з огляду на те, що відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Тобто, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» або спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку.

У зв'язку з цим для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в частині другій статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 7 липня 2015 року №21-727а15.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи викладене, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про те, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії із збільшенням розміру пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років, є правильним.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки особа, яка її подала, не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 червня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, а додані до касаційної скарги матеріали повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Швець