Справа № 332/1961/17
Суддя: Безлер Л. В.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1961/17
Провадження № 2-/332/80/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2017 року м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого суді ОСОБА_1,при секретарі Жечевій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Заводського районного суду м.Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як інваліду війни , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як інваліду війни.

У позовній заяві вказує, що він є інвалідом 3 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни- інвалідів війни.

У відповідності до ст.15 Закону України „Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту" йому щорічно, до 5 травня повинна надаватися грошова допомога в розмірі семи мінімальних пенсій за віком, як інваліду війни.

В червні 2017 року він звернувся до відповідача з вимогою про перерахунок та доплату щорічної допомоги як інваліду війни 3 групи в добровільному порядку згідно Закону.

Відповідь на звернення так і не отримав. Дії Управління вважає протиправними та такими, що грубо порушує його права.

Позивач просить визнати протиправними дії Управління під час проведення у 2017 році виплати одноразової щорічної допомоги до 5 травня по ст.13 Закону України „Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту"; стягнути з Управління на його користь одноразову щорічну допомогу до 5 травня в розмірі семи мінімальних пенсій за 2017 рік з урахуванням раніше сплачених сум, а саме 6029,00грн.

Позивач до судового засіданні не зявився надав заву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився надав заперечення та заяву про розгляд справи за їх відсутністю.

Перевіривши матеріали справи суду дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 має статус інваліда війни 3групи, що підтверджується посвідченням (а.с. 7) та користується пільгами, встановленими Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

ОСОБА_2, як інваліду війни 3 групи, нарахована та виплачена у квітні 2017 року щорічна разова грошова допомога до 5 травня за 2017 рік в розмірі 2700,00 грн.

Згідно з статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до пункту 26 розділу VI Бюджетного кодексу України, установлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Конституційний Суд України виходить з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.

Згідно з прийнятим 25 січня 2012 року рішення Конституційного Суду України №3-рп/2012, яким встановлено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються Законами України, а також нормативно-правовими актами відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

У 2017 році виплата допомоги позивачу здійснювалась згідно положень постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 року №223, якою установлено, що у 2017році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань (далі грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі районні органи соціального захисту населення).

Районні органи соціального захисту населення перераховують кошти через відділення звязку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, ? за місцем їх проживання) у таких розмірах:

інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент увязнення не виповнилося 14 років) вязням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: - I групи 3 500 гривень; - II групи 3 100 гривень; - III групи 2 700 гривень;учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім (яким на момент увязнення не виповнилося 18 років) вязням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, 1 200 гривень.

Станом на час виплати позивачу вказаної соціальної виплати Кабінет Міністрів України мав право регулювати порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008, встановлено виплату учасникам бойових дій щорічної до 5 травня разової грошової допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст.17 цього Закону фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ, яким розділ VI Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, згідно якого норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, оскільки Закон України № 79-VІІІ є таким, що прийнятий пізніше у часі, до спірних правовідносин підлягають застосуванню його положення, тому розмір щорічної разової грошової допомоги інвалідам війни до 5 травня в 2017 році визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Крім того, право встановлювати законодавчі обмеження щодо виплати пенсії узгоджуються з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у справі «Великода проти України», яка полягає в тому, що зменшення розміру пенсійного забезпечення не є порушенням права власності у розумінні Протоколу №1, оскільки таке зменшення відбувається шляхом внесення законодавчих змін до акту, яким встановлено таке право власності. Крім того, суд стверджує, що перша і найважливіша вимога статті 1 Протоколу №1 є те, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості. Необхідний баланс не буде знайдений, якщо особі або особам доводиться нести індивідуальний і надмірний тягар. При цьому Суд зазначає, що зменшення розміру пенсії очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держав.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що відповідачем правомірно нараховано та виплачено щорічну разову допомогу до 5 травня в розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 року №223.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновків про необґрунтованість позовних вимог, що є підставою для відмови у їх задоволенні.

Керуючись ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 року №233, , ст.ст. 158-163, 186 КАС України,,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як інваліду війни - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.В.Безлер