Справа № 444/1209/17
Суддя: Зеліско Р. Й.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/1209/17
Провадження № 2-а/444/47/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовкві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Львові ДПП, інспектора ВПОДДЗ бат. № 3 УПП у м. Львові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Львові ДПП про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Крім того у своїй позовній заяві просить поновити строк на оскарження постанови, вважає, що такий пропущений ним з поважних причин, оскільки він перебував за кордоном. На підтвердження цього додає копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Свої вимоги мотивує тим, що 11 травня 2017 року він, керуючи транспортним засобом Opel Vectra реєстрація ОСОБА_4, номерний знак RJA62242 на автодорозі Львів-Рава- Руська був зупинений працівниками управління патрульної поліції м. Львова оскільки з їх слів порушив п.11.3 Правил дорожнього руху України, зокрема, здійснив обгін транспортного засобу при цьому пересік суцільну лінію. Відразу інспектором управління патрульної поліції м. Львова ДПП лейтенантом поліції щодо нього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії АР №667573 та притягнено його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

З даним рішенням інспектора не згідний, стверджує, що правопорушення він не вчиняв, здійснив обгін транспортного засобу, однак свій маневр він виконав не порушуючи правил дорожнього руху.

Зазначає, що при розгляді даної постанови він просив працівників патрульної поліції відтворити відеозапис на якому зафіксовано, з їх слів, порушення ним ПДР України, однак інспектор відмовився це зробити, чим порушив ст. 280 КУпАП.

Одночасно звертає увагу суду, що інспектором невірно визначено норму КУпАП яку з їх слів він поруши, а саме повинно було б бути зазначено, що він порушив додаток 2, п. 1.1 .розділу 34 ПДР, тобто перетнув суцільну лінію, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, а не ч.2 ст. 122 КУпАП як у постанові.

Позивач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак на адресу суду подав заяву у якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просить задоволити.

Представники відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Львові ДПП в судове засідання не зявилися, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, однак подали на адресу суду клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду у звязку із пропущенням строків на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи таке тим, що постанова про адміністративне правопорушення винесена 11.05.2017 року, а позовна заява підписана 24.05.2017 року.

Відповідач інспектор ВПОДДЗ бат. № 3 УПП у м. Львові ДПП лейтенант поліції ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

А тому суд вважає за можливе розглядати справу без участі представників відповідача та відповідача.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Конституцією України закріплено норму щодо обовязку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19).

Судом встановлено, що 11 травня 2017 року інспектором ВПОДДЗ батальйону № 3 УПП у м. Львові ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 було винесено постанову про те, що 11 травня 2017 року о 13 год. 30 хв. ОСОБА_1 на автодорозі Львів-Рава-Руська 45 км+ 500 м, керуючи автомобілем Opel Vectra реєстрація ОСОБА_4, номерний знак RJA62242 здійснив перетин вузької одинарної суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1 додатку 2 та рухався по смузі зустрічного руху, чим порушив п.11.3 Правил дорожнього руху України. Даною постановою встановлено, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, однак це правило не стосується правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності саме за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, а тому складання протоколу не передбачено вимогами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність в тому числі за порушення правил обгону і зустрічного розїзду.

П. 11.3 Правил дорожнього руху встановлено, що на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об'їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

З тверджень позивача ОСОБА_1 в позовній заяві вбачається, що він здійснив обгін транспортного засобу, однак свій маневр виконав не порушуючи правил дорожнього руху.

Водночас, у оскаржуваній позивачем постанові не має жодних відомостей про порушення правил обгону, а вказано про перетин вузької одинарної суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1 додатку 2 розділу 34 ПДР та рух по смузі зустрічного руху.

Ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

За що саме притягнуто до відповідальності позивача із фабули вказаної складачем в оскаржуваній постанові точно встановити неможливо. Якщо складач постанови вважав, що ОСОБА_1 порушив вимоги розмітки проїзної частини дороги, то такі дії мали б кваліфікуватися за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а якщо саме порушив розташування транспортних засобів на проїзній частині, то дії ОСОБА_1 мали б кваліфікуватися за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участі у справі.

А відтак, відповідачами не виконано свого обовязку передбаченого ч. 2 ст. 71 КАС України, зокрема, не подано доказів щодо правомірності винесення ВПОДДЗ батальйону № 3 УПП у м. Львові ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 667573 від 11.05.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, зокрема, не підтверджено ні факту перетину вузької одинарної суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1 додатку 2 розділу 34, ні факту руху по смузі зустрічного руху, не здобуті такі докази і в судовому засіданні.

Представниками відповідача подано лише клопотання про залишення позову без розгляду у звязку із пропуском строків на оскарження постанови. Однак, дане питання вирішено судом мотивованою ухвалою.

Суд не може брати до уваги лише внутрішнє переконання посадової особи, а саме складача при винесенні оскаржуваної постанови, таке не може свідчити про її законність, оскільки не підтверджено доказами.

З метою забезпечення гарантії, свобод і інтересів особи і громадянина, виходячи із наданих ч. 3 ст. 162 КАС України суду повноважень при прийнятті постанови та враховуючи положення ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд приходить до переконання, що задоволення позовних вимог в повному обсязі буде найбільш доцільним способом захисту порушеного права позивача ОСОБА_1, а справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 7-14, 71, 86, 158 163, 167 КАС України, ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задоволити.

Скасувати постанову інспектора управління патрульної поліції у м. Львові ДПП про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 667573 від 11.05.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.- закрити.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Жовківський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р. Й. Зеліско