Справа № 802/982/17-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/982/17-а

Головуючий у 1-й інстанції: Чернюк А.В.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

20 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Сапальової Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника відповідача: Черпітяк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом Вінницької філії Концерну "Військторгсервіс" до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до частини 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, Вінницька філія Концерну "Військторгсервіс" є відокремленим структурним підрозділом Концерну "Військторгсервіс".

Вінницьку філію Концерну "Військторгсервіс" взято на податковий облік в органах державної податкової служби 15 серпня 2007 року № 9870 та станом на 16 травня 2017 року перебуває на обліку у Вінницькій ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області.

У період, що перевірявся, "Військторгсервіс" був платником рентної плати, збору за використання водних ресурсів, земельного податку, єдиного соціального внеску, податку з доходів фізичних осіб та військового збору.

На підставі направлень № 537 від 30 березня 2016 року, № 538 від 30 березня 2016 року та № 539 від 30 березня 2016 року виданих ГУ ДФС у Вінницькій області, Гудожником О.С. - головним державним ревізором-інспектором, відділу перевірок окремих платників управління аудиту Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, Кіт С.М. - головним державним ревізором-інспектором, відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів фізичних осіб Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, Підвисоцькою О.Г. - головним державним ревізором-інспектором, відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС у Вінницькій області, згідно з статтею 20, пункту 75.1 статті 75, пункту 77.2 статті 77, пункту 82.1 статті 82 ПК України №2755 VI від 02 грудня 2010 року та відповідно до наказів ГУ ДФС у Вінницькій області від 16 березня 2017 року №338 та від 26 квітня 2017 року № 689 проведена планова виїзна документальна перевірка Вінницької філії Концерну "Військторгсервіс" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2016 року та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2016 року.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 23 травня 2017 року №465/1401/35123573. Вказаною перевіркою встановлено наступні порушення відповідно до висновків:

- підпункту 168.1.2, підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, пункту 176.1 "е" статті 176, пункту 176.2 "а" статті 176 ПК України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, несвоєчасне перерахування до бюджету податковим агентом податку на доходи фізичних осіб під час виплати доходу на користь фізичних осіб за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2016 року у загальній сумі 285051,92 грн., у тому числі:

- за 2015 рік - у сумі 54113,44 грн.: вересень 2015 року - 12376,92 грн., жовтень 2015 року - 13980,45 грн., листопад 2015 року - 13780, 76 грн., грудень 2015 року - 13975,31 грн.; за 2016 рік - у сумі 230938,48 грн., у тому числі: січень 2016 року - 8774,25 грн., лютий 2016 року - 19367,93 грн., березень 2016 року - 20549,27 грн., квітень 2016 року - 18742,93 грн., травень 2016 року - 22354,36 грн., червень 2016 року - 20027,37 грн., липень 2016 року - 26370,01 грн., серпень 2016 року - 20072,31 грн., вересень 2016 року - 22008,57 грн., жовтень 2016 року - 18554,74 грн., листопад 2016 року - 18772,00 грн., грудень 2016 року - 15344,74 грн.;

- підпункту 1.4., підпункту 1.4. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, підпункту 168.1.2 пункту 168.1.5, пункту 168.1 статті 168, пункту 176.1 "е" статті 176, пункту 176.2 "а" статті 176 ПКУ несвоєчасне перерахування до бюджету податковим агентом військового збору під час виплати доходу на користь фізичних осіб за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2016 року у загальній сумі 27389,71 грн., у тому числі:

- за 2015 рік - у сумі 6784,32 грн.: вересень 2015 року - 686,57 грн., жовтень 2015 року - 1559,03 грн., листопад 2015 року - 1514,71 грн., грудень 2015 року - 1513,95 грн.; за 2016 рік - у сумі 20605,39 грн., у тому числі: січень 2016 року - 1592,80 грн., лютий 2016 року - 1657,10 грн., березень 2016 року - 1762,44 грн., квітень 2016 року - 1660,64 грн., травень 2016 року - 1227,82 грн., червень 2016 року - 1823,68 грн., липень 2016 року - 2013,43 грн., серпень 2016 року - 1830,15 грн., вересень 2016 року - 1976,92 грн., жовтень 2016 року - 1761,01 грн., листопад 2016 року - 1724,89 грн., грудень 2016 року - 1574,51 грн.

На підставі акту відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 07 червня 2017, яким визначено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб та пені у загальній сумі 204128,28 грн., а саме: за податковим зобов'язанням 0 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 204105,37 грн., а також сума пені 22,91 грн. та податкове повідомлення-рішення № від 07 червня 2017 року, яким визначено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору та пені у загальній сумі 19809,24 грн., а саме: за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 19809,24 грн.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи адміністративний позов виходив з незаконності та необґрунтованості оскаржуваних рішень суб'єкта владних повноважень.

Колегія суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Відповідно до підпункту 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 ПК України документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок, її предметом є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться - на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Підпунктом 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу

Згідно з статтею 18 ПК України на податкових агентів покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Положення статті 126 ПК України щодо застосування штрафної санкції застосовується у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов'язання. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати.

Відповідно до пункту 127.1 статті 127 ПК України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Таким чином, статтею 127 ПК України встановлено міру відповідальності, яка покладається на платника податків, у тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при цьому розмір штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не відповідно до часу затримки такої несплати (як передбачено статтею 126 ПК), а залежно від кількості допущених порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

Як вбачається з матеріалів справи, до позивача застосовано норми положень статті 127 ПК України за порушення правил нарахування, утримання та сплати (перерахування) податків у джерела виплати по "Військторгсервіс", та нараховано штрафні санкції.

Обов'язок сплачувати податкове зобов'язання до виплати доходу передбачений статтею 168 ПК України.

За загальним порядком, податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом (пункт 168.1.2).

Проте, згідно з пунктом 168.1.5 (в редакції Закону України від 07 липня 2011 року № 3609-VI "Про внесення змін до ПК України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм ПК України"), якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Отже, податок, який підлягає утриманню з нарахованого, але не виплаченого (не наданого) доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки для місячного податкового періоду, тобто 10 календарних днів для сплати податкового зобов'язання, які починають розраховуватись після 20 числа (як граничного строку, передбаченого ПК України для подання місячної податкової декларації), незалежно від того, чи передбачено подання самої декларації.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України податковий агент зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Пунктом 176.2 статті 176 ПК України передбачено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані, зокрема, своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Згідно з пунктом 126.1 статті 126 ПК України у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Положення статті 126 ПК України щодо застосування штрафної санкції застосовується у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов'язання. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати.

Таким чином, у разі, якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов'язання протягом строків, передбачених ПК України, такий платник податків притягується до відповідальності відповідно до статті 126 ПК України.

Пунктом 61.1 статті 61 ПК України передбачено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За приписами підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Водночас, відповідно до вимог пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень податкового чи іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, складається акт.

Отже, факт порушення податкового законодавства може бути встановлений не інакше, як за результатами перевірки платника податків, які оформлюються актом.

Таким чином, підвищені розміри штрафних санкцій, передбачені статтею 127 ПК України за повторне, протягом 1095 днів, не утримання та не перерахування платником податків до бюджету податку на доходи фізичних осіб, застосовується лише в разі повторного виявлення податковим органом таким податкових порушень, що встановлюється та фіксується актом.

Однак, суд звертає увагу, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням до товариства вперше застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі статті 127 ПК України.

Положеннями статті 127 ПК України встановлюється як міра відповідальності, яка покладається на платника податків, в тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при чому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не з часу затримки такої несплати, як передбачено статтею 126 ПК України, а з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

Колегією суддів встановлено, що в даній справі з боку позивача має місце лише несвоєчасна сплата узгодженого податкового зобов'язання.

Разом з тим, своєчасність, достовірність, нарахування та сплати ПДФО за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2016 року були предметом податкової перевірки, результати якої оформлено актом від 23 травня 2017 року №465/1401/35123573, проте за наслідками проведеної перевірки, податковим органом не застосовувались до позивача штрафні санкції на підставі статті 127 ПК України.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про неправомірність застосування відповідачем до спірних правовідносин положень статті 127 ПК України, та оскаржуваних податкових повідомлень-рішень в частині накладення штрафних санкцій.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 27 вересня 2017 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Матохнюк Д.Б. Сапальова Т.В.