Справа № 804/4421/17
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2017-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2017 р. Справа № 804/4421/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Дєєва М.В., при секретарі судового засідання Сергієнко В.Ю., за участю представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сімферопольський вино-коньячний завод» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України про стягнення заборгованості,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «Сімферопольський вино-коньячний завод» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просить суд: стягнути з Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сімферопольський вино-коньячний завод» кошти у розмірі 921104,76 грн.
В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 02 березня 2017 року позивачем було перераховано на рахунок відповідача кошти в сумі 921104,76грн. у якості грошової застави для доставки вантажу - спирту коньячного 5-ти річної витримки з ОМТП Одеської митниці ДФС до МП «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС та які не були використані позивачем. Порушуючи частину 4 статті 313 МКУ відповідач безпідставно відмовив позивачу та не повернув коштів , які вже не можуть бути використані Дніпропетровською митницею ДФС для сплати митних платежів , так як ТОВ «Сімферопольський вино-коньячний завод» на має відповідних дозвільних документів ( ліцензій ) для отримання товару та знаходиться в стадії припинення.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, надав до суду письмові заперечення на позов та зазначив, що у зв'язку з незакінченням здійснення митних формальностей за митними деклараціями №№ UА110150/2017/200680; UА110150/2017/200681; UА110150/2017/200685; UА110150/2017/200689, подання даного позову є передчасним.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини.
Відповідно до частини 2 статті 305 Митного кодексу України (далі - МКУ) надання органам доходів і зборів забезпечення сплати митних платежів є обовязковим при ввезенні на митну територію України та/або переміщенні територією України прохідним та внутрішнім транзитом товарів за переліком, який затверджується Кабінетом Міністрів України.
Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 21 травня 2012 року «Про затвердження переліку товарів, ввезення яких на митну територію України та /або переміщення територією України прохідним та внутрішнім транзитом здійснюється за умови обовязкового надання митним органам забезпечення сплати митних платежів» товар за кодом згідно з УКТЗЕД 2208 віднесено до товарів , ввезення яких на митну територію України та/або переміщення територією України прохідним та внутрішнім транзитом здійснюється за умови обовязкового надання митним органам забезпечення сплати митних платежів.
Відповідно до частини 1 статті 309 МКУ забезпечення сплати митних платежів фінансовою гарантією здійснюється у таких формах:
1) надання фінансової гарантії, виданої гарантом (гарантія, що надається у вигляді документа);
2) внесення коштів на відповідний рахунок або в касу органу доходів і зборів (грошова застава).
Судом встановлено, що 02 березня 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Сімферопольський вино-коньячний завод» перерахувало на рахунок Дніпропетровської митниці ДФС авансовий платіж в сумі 925000 грн. 00 коп. з призначенням платежу «передплата за митне оформлення від ТОВ «СВКЗ»».
09.03.2017р. позивач звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС з метою здійснення митного оформлення товару: спирт коньячний 5-ти річної витримки для використання у власному виробництві алкогольних напоїв, код товару НОМЕР_1 згідно УКТЗЕД.
Зазначений товар надійшов на адресу позивача на підставі зовнішньоекономічного контракту від 09.09.2016р. № 7ГР із компанією ТОВ «ГЕО-АЛКО» (Грузія) та заявлений до митного оформлення шляхом електронного декларування (митні декларації №№ UА110150/2017/200680, UA110150/2017/200681, UA110150/2017/200685, UA110150/2017/200689).
Під час здійснення митного оформлення зазначеного товару посадовою особою митниці в рамках, сформованих Автоматизованою системою управління ризиками (далі - АСАУР) форм контролю, здійснено відбір зразків, які направлено для проведення досліджень до спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС (далі - СЛЕД ДФС).
Крім того, листом від 16.03.2017р. № 0223/7/94-94-82-17 СЛЕД ДФС повідомило Дніпропетровську митницю ДФС про те, що в межах Дніпропетровського відділу визначити сировину, з якої було виготовлено вищезазначену продукцію не видається можливим.
Також, Службою Безпеки України листами від 06.03.2017р. № 14/4/2-6082 та від 13.03.2017р. № 14/4/2-6277 повідомлено митницю про необхідність вжиття заходів з попередження випуску у вільний обіг потенційно небезпечної продукції, що може підпадати під дію встановлених законодавством України заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України до отримання результатів експертних досліджень відібраних зразків.
У звязку з чим, митницею були відібрані зразки товару, ввезеного за МД №№ UА110150/2017/200680, UA110150/2017/200681, UA110150/2017/200685, UA110150/2017/200689 та направлені до Харківського НДІ судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_3
18 травня 2017 року та 22 травня 2017 року позивач повідомив відповідача листами №18/05/17 та №22/05/17 про те , що ТОВ «Сімферопольський вино-коньячній завод» були анульовані ліценції на виробництво алкогольних напоїв №281, на виробництво спирту коньячного №24, на право здійснення імпорту спирту етилового, коньячного і плодового серії ІС№000093, а також між сторонами контракту №7ГР від 09 вересня 2016 року було укладено додаткову угоду від 17 травня 2017 року про повернення товару виробнику ТОВ «ГЕО-АЛКО», Грузія.
На вищевказані листи Дніпропетровська митниця ДФС відповіла листом № 976/10/04-50-67-01 від 06.06.2017р., в якому зазначила, що у зв'язку не завершенням митних формальностей за митними деклараціями з причини проведення дослідження товару відповідач не може повернути товар виробнику до отримання відповіді експертної установи.
Також, 26 травня 2017 року позивач звернувся до відповідача листом №265 про повернення коштів в сумі 921104,76 грн., які були перераховані ТОВ «Сімферопольський вино-коньячній завод» 02 березня 2017 року на рахунок Дніпропетровської митниці ДФС, проте відповідач відмовив в повернені грошових коштів, пояснюючи що митні формальності за митними деклараціями позивача розпочаті 09 березня 2017 року та станом на 29 травня 2017 року не завершені з причини проведення дослідження товару у експертній установі.
Згідно з постановою Генеральної прокуратури України про відібрання зразків та проведення експертизи від 23.06.2017р., здійснено повторний відбір зразків цього ж товару.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 313 МКУ, при виконанні зобовязання, забезпеченого грошовою заставою, сплачені кошти підлягають поверненню особі, яка внесла цю заставу, або уповноваженій нею особі не пізніше трьох банківських днів.
Згідно з ст. 311 МКУ, підтвердженням фактичного виконання зобовязань, забезпечених гарантією, є:
1) щодо транзитного перевезення товарів - повідомлення, у тому числі в електронному вигляді, органу доходів і зборів відправлення органом доходів і зборів призначення (завершення транзитного перевезення) про доставлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до наданих зобовязань;
2) завершення процедур митного контролю та оформлення товарів до митного режиму, у який задекларовано товари;
3) завершення дії митного режиму, що передбачав перебування товарів під митним контролем весь час дії такого режиму;
4) виконання зобовязання із сплати митних платежів у разі коригування митної вартості відповідно до розділу III цього Кодексу.
Відповідно до ч. 5 ст. 255 МКУ, митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем були отримані висновки Харківського НДІ судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_3 (запит митниці про проведення досліджень) та експертні висновки Української лабораторії якості і безпеки продукції АПК Національного університету біоресурсів і природокористування України (постанова про призначення експертизи Генеральної прокуратури України в рамках кримінального провадження), за результатами яких, надані на дослідження зразки не відповідають задекларованому найменуванню товару, вказаному у графі 31 митних декларацій №№ UА110150/2017/200680, UA110150/2017/200681, UA110150/2017/200685, UA110150/2017/200689.
Судом встановлено, що на виконання вищевказаних вимог, посадовими особами митного поста «Північний» направлені до відділу класифікації товарів митниці запити від 15.08.2017р. №№ 200680/КТ/10, 200681/КТ/10, 200685/КТ/10.
Таким чином, суд погоджується з позицією відповідача та вважає, що позовні вимоги є передчасними, оскільки не виконано митні формальності за митними деклараціями №№ UА110150/2017/200680, UA110150/2017/200681, UA110150/2017/200685, UA110150/2017/200689.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 КАС України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 КАС України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 158-163, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Сімферопольський вино-коньячний завод» відмовити.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складено 19.08.2017р.

Суддя ОСОБА_5