Справа № 307/1817/16-а
Суддя: Розман М. М.
Дата ухвалення: 2017-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/1817/16-а
Провадження № 2-а/307/3/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року м.Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Розман М.М.., при секретарі Цех Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тячів адміністративну справуза позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Просить визнати протиправною і скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області державного інспектора сільського господарства у Закарпатській області ОСОБА_2 №181/1007 від 13 червня 2016 року, згідно якої його визнано винним у порушенні пункту 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 року за №553, ст..41 Закону України «Про врегулювання містобудівної діяльності» та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 гривень, а провадження у справі про адміністративне порушення закрити з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини і просив позов задоволити.

На продовження розгляду справи представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, так як подав до суду заяву про розгляд справи в його та позивача відсутності, а тому суд в порядку ст. 128 КАС України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив.

На продовження розгляду справи представник відповідача в судове засідання не з'явився, так як подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, в задоволенні позову просить відмовити, а тому суд в порядку ст. 128 КАС України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ст. 41 КАС України у звязку з неявкою сторін в судове засідання,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення від 13 червня 2016 року, винесеною головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області ОСОБА_2, визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого у порушенні пункту 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 року за №553, ст..41 Закону України «Про врегулювання містобудівної діяльності» та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 5100 гривень(а.с.6-7).

Підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення став складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення від 10 червня 2016 року, з якого встановлено, що ОСОБА_1 не виконано припис №305-п/1007 від 13.11.2015 року, виданий управлінням ДАБІ у Закарпатській області, чим порушено пункт 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 року за №553, ст..41 Закону України «Про врегулювання містобудівної діяльності» (а.с.9-10).

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно із статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із частиною 1 статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

До правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті субєктами владних повноважень (крім суду).

Відповідно до припису пункту 2 частини першої статті 18 КАС України, який кореспондується з положеннями пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП, оскарження рішень (постанов) субєктів владних повноважень у справах про адміністративні правопорушення здійснюється шляхом подання адміністративного позову до місцевого загального суду як адміністративного суду.

Статтею 221 КУпАП «Підвідомчість справ про адміністративне правопорушення» закріплено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, серед яких відсутні стаття 65 КУпАП.

Відповідно до норм КУпАП та КАС України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених статті 221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб'єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, що є наслідком закриття провадження у цій частині вимог у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України.

Керуючись ст.ст. 41,128,157 ч.1 п.1, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі в частині заявлених вимог про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тячівський районний суд протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя Тячівського районного суду: Розман М.М.