Справа № 725/5253/16-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/5253/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Іщенко І.В.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

26 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби на постанову Першотравневого районного суду міста Чернівці від 31 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови та закриття справи,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Першотравневого районного суду міста Чернівці з адміністративним позовом до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови та закриття справи

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 31 травня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із даним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову в частині задоволених позовних вимог відмовити повністю.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю із наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 17 вересня 2016 року заступником начальника Чернівецької митниці ДФС -начальником боротьби з митними правопорушеннями на громадянина України ОСОБА_2 складено протокол про порушення митних правил №1269/40802/16 за ст. 485 Митного кодексу України.

Як вбачається зі змісту протоколу, 17 вересня 2016 року о 07 год.50 хв. на територію пункту пропуску «Порубне» митного поста «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС в'їхав автомобіль марки VW PASSAT реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_2. До митного контролю ОСОБА_2 подав закордонний паспорт за № НОМЕР_2 від 16.11.2010 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3.

При здійсненні митного контролю, зокрема проведення митного огляду транспортного засобу, громадянином України ОСОБА_2 також було надано паспортний документ громадянина Румунії на ім'я ОСОБА_1 НОМЕР_4 від 20.12.2012 року.

Згідно поданого до митного контролю паспорта громадянина України та пред'явленого під час проведення митних формальностей паспорту НОМЕР_4 від 20.12.2012 року, громадянина Румунії, було встановлено, що громадянин ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є однією й тією ж особою.

Таким чином, під час переміщень транспортного засобу через митний кордон України громадянин України ОСОБА_2, маючи статус "громадянина - резидента" вчинив дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів в сумі 104417,13 грн.

Постановою по справі про порушення митних правил №1269/0802/16 від 28.10.2016 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 313251,39 грн.

Позивач вважаючи дії відповідача протиправними звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 31 травня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Спірні правовідносини регулюються нормами Митного кодексу України, Закону України «Про громадянство України», Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», а також Порядком розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 №201.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом «Постійне проживання» або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордоном.

Як вбачається з листа управління Державної міграційної служби у Чернівецькій області №7301/13310 від 29.09.2016 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець АДРЕСА_1, зареєстрований за місцем проживання АДРЕСА_1 за паспортом громадянина України серії НОМЕР_5, виданий 20.02.1996 року Глибоцьким РВ УМВС України в Чернівецькій області. ОСОБА_2 користується паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії ЕН і №452891. З питань виходу з громадянства України ОСОБА_2 до УДМС України в Чернівецькій області не звертався.

Крім того, в листі Станівецької сільської ради від 29.09.2016 року №1530 підтверджується, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований та проживає на території сільської ради АДРЕСА_1.

Оскільки, у позивача станом на17.09.2016 року наявний був як паспорт громадянина України так і паспорт громадянина Румунії, та він мав постійне місце проживання на території України, отже він у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України та має статус громадянина - резидента.

Згідно із п.1 ст.377 Митного кодексу України, товари за товарними позиціями 8701 - 8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

Відповідно до ч.3 ст.380 Митного кодексу України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об'єктом оподаткування митними платежами.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.292 Митного кодексу України, митні платежі не сплачуються у разі якщо, при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень Митного кодексу України не передбачає сплату митних платежів, на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

Відповідно до статті 30 Податкового кодексу України, податкова пільга- це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов'язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі. Податкова пільга надається, зокрема, шляхом звільнення від сплати податку та збору.

Відповідно до п. 50 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Згідно із п. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України», якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Виходячи з викладеного та враховуючи наявність у ОСОБА_2, як паспорта громадянина України так і паспорта громадянина Румунії, постійного місця проживання на території України, колегія суддів вважає, що позивач у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України, має статус громадянина-резидента та на території України повинен користуватись документами громадянина України.

Разом з цим встановлено, що ОСОБА_2 ввіз вказаний транспортний засіб в режимі тимчасового ввезення, пред'явивши митному органу паспорт громадянина Румунії, надання якого є підставою для не сплати митних платежів при ввезенні транспортного засобу особистого користування.

Стаття 485 Митного кодексу України передбачає адміністративну відповідальність у випадку заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Колегія суддів вважає, що при наявності паспортів двох держав - України та Румунії, громадянин України (резидент) ОСОБА_2 свідомо подав саме паспорт гр. Румунії, як підставу для тимчасового ввезення автомобіля без сплати митних платежів. Саме на ухилення від сплати обов'язкових платежів були спрямовані дії позивача, а тому є необґрунтованими висновки суду першої інстанції про відсутність у діях позивача умислу на вчинення правопорушення, склад якого передбачений ст.485 МК України.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ст.485 МК України підтверджується матеріалами справи, відповідачем дотримано порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому постанова про порушення митних правил №1269/4080/16 від 28.10.2016 року є правомірною та не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У відповідності із ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби задовольнити повністю.

Постанову Першотравневого районного суду міста Чернівці від 31 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови та закриття справи скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови та закриття справи відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Граб Л.С.