Справа № 761/12403/17
Суддя: Юзькова О. Л.
Дата ухвалення: 2017-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/373/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Відповідно до наказу Міністра оборони № 924 від 10.10.2016 р. його звільнено зі Збройних Сил України в запас за станом здоров»я. Пенсія позивачу призначена відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та він перебуває на обліку у Головному управління Пенсійному фонду України в м. Києві. При призначенні пенсії органами Пенсійного фонду України не було враховано щомісячну додаткову грошову винагороду, була встановлена згідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій». Таку додаткову грошову винагороду позивач отримував постійно з 01.09.2013 р. при проходженні військової служби. Листом від 24.03.2017 р. на звернення позивача відповідач повідомив, що відсутні підстави для включення до суми обрахунку пенсії зазначеної грошової винагороди. Такі дії позивач вважає грубим порушенням своїх прав, а тому просить суд зобов»язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії із включенням грошового забезпечення 60% щомісячної додаткової грошової винагороди згідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 в межах строку давності та з урахуванням виплачених сум.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 наказом Міністра оборони (по особовому складу) від 10.10.2016 р. за № 924 звільнений в запас з військової служби відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов»язок і військову службу», з урахуванням ч. 8 ст. 26 Закону.

Позивач перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та йому призначено пенсію відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Як свідчать матеріали справи, для обчислення позивачу пенсійного забезпечення відповідачем не було включено щомісячну додаткову грошову винагороду, яку позивач отримував,і це підтверджується матеріалами справи з 01.09.2013 року, відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» у розмірі 60% місячного грошового забезпечення.

Доказів зворотнього під час розгляду справи отримано не було.

Згідно зі ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

До складу грошового забезпечення військовослужбовців, відповідно до положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ч. ст. 9 входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер , премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до п. 2 Постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям Збройних Сил України, зокрема, з січня 2014 р. у розмірі що не перевищує 60% місячного грошового забезпечення.

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» до виплат, (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом , у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховували внески на державне соціальне страхування або збір на обов»язкове державне пенсійне страхування.

Отже, щомісячна додаткова винагорода військовослужбовця, яку він отримував під час проходження служби, з якої нараховані та сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 20.10.2015 р. № 21-2943а15.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дії відповідача не відповідають вимогам чинного законодавства України.

Згідно ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги обставини встановлені у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що представниками відповідачів не доведено в судовому засіданні правомірність своїх дій, а тому вважає за можливе задовольнити вимоги позивача.

Виходячи з наведеного, керуючись Законом України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.ст. 17, 94,158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Зобов»язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії із включенням до грошового забезпечення 60% щомісячної додаткової грошової винагороди згідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 р. № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» з урахуванням раніше виплачених сум.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в разі пропущення вищезазначених строків, або якщо її не скасовано після розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суддя: