Справа № 638/6191/17
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 р.Справа № 638/6191/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Григорова А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.06.2017р. по справі № 638/6191/17

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова, в якому просила: визнати протиправним рішення відповідача щодо відмови їй у перерахунку пенсії як державному службовцю, зобов'язати відповідача провести їй перерахунок пенсії як державному службовцю.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження відповідно до ст. 183-2 КАС України .

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.06.2017 р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про зобов'язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що відмовляючи у задоволенні поданої позивачем ОСОБА_1 позову на перерахунок відповідачем пенсії не працюючого держслужбовця, суд та пенсійний фонд виходять з того, що заява була подана після 01.0512016 р. . тобто після набрання чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-8У зв'язку з чим, Положення Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-12 втратили чинність. Але закон зворотної дії не має, на пенсії позивач перебуває з грудня 2004 року. Вказує, що згідно ст.. 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують чи скасовують відповідальність особи. В даному випадку, це повинно врегулюватися положеннями Конституції України та Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-12 в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу ОСОБА_1 в грудні 2004 року. Зазначає. Що відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-12 позивачу в грудні 2004 року була призначена пенсія за віком у розмірі 90% від суми заробітної плати. Вказані обставини не спростовуються. Посилаючись на Закон України «Про держслужбу» від 10.12.2015 р. , за наявності чинної на час підвищення розмірів заробітної плати держслужбовців ст.. 37-1 Закону України за № 3723-12, яка передбачала право на перерахунок пенсії в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 було виключено правовий механізм такого порахунку, що не відповідає нормі Закону, яка має вищу юридичну силу. Вказує, що посилання суду першої інстанції та відповідача на Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-8 про відмову у перерахунку позивачу пенсії є безпідставними, оскільки суд застосував нові положення Закону до правовідношень , які виникли до набрання ними чинності. Виходячи з вищезазначеного враховуючи позицію Вищого адміністративного суду України в ухвалі від 17.01.2017 року по справі 621/1632/16-а к/80027323/16 та керуючись ст.. ст.. 8,19,22,46,58,129 Конституції України та ст.. 2,6,8-10,17,18,211,219,229 Кодексу адмінсуду України позивач просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду та провадження, скасувати постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.06.2017 р. та прийняти рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі , а саме: зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харків перерахувати позивачу пенсію держслужбовця на підставі довідок № 01-14/20 від 15.12.16 р. та № 21 від 21.12.2016 р. у відповідності до Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-12 на момент призначення пенсії у розмірі 90% від заробітної плати.

Позивач в судовому засіданні підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі, просить скасувати постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.06.2017 р. та прийняти рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними, а тому не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що що з грудня 2004 року позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова та отримує пенсію , яка призначена відповідно до Закону України "Про державну службу" в розмірі 90% від заробітної плати.

У зв'язку з підвищенням державним службовцям заробітної плати позивач 15.12.2016 р. звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова із заявою про перерахунок раніше призначеної їй пенсії на підставі довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям про складові заробітної плати .

Листом Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова від 29.12.2016 р. позивачу відмовлено в перерахунку пенсії у зв'язку підвищенням розміру заробітної плати працюючих посадових осіб органів місцевого самоврядування.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Колегія суддів погоджуючись з висновками суду першої інстанції, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції на момент виходу позивача на пенсію) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно статті 37-1 Закону України "Про державну службу" ( в редакції, чинній на момент виходу позивача на пенсію) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивачу призначена з 2004 року у розмірі 90 % від заробітної плати.

Пенсійне забезпечення державних службовців в період до 01.05.2016 року було врегульоване зазначеними нормами Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року.

З 01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" № 889-VIII.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII, положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, яка набрала чинність з 01.05.2016р., пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 01.05.2016р. Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, по іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року не передбачено підстав для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Отже, враховуючи приписи ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, з 01.05.2016р. відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Таким чином, з матеріалів справи слідує, що позивач із заявою про перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" звернулась до Управління пенсійного фонду в Шевченківському районі 15.12.2016 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Виходячи з того, що заяву про перерахунок пенсії подано позивачем після 01.05.2016р., тобто після набрання чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, отже Управлінням пенсійного фонду в Шевченківському районі обґрунтовано прийнято рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії.

При цьому колегія суддів зазначає, що наведені вище зміни до законодавства внесені зазначеними Законами не конституційними не визнані. Розмір пенсії, яку отримувала позивачка не зменшувався, а на момент звернення за перерахунком норми щодо здійснення перерахунку пенсії державним службовцям у зв'язку з підвищенням заробітної плати не існувало.

Колегія суддів зазначає, що внесені зміни до закону не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, але на даний час перерахунок проводиться у відповідності до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.

Посилання позивачки на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 17.01.17р по справі № 621/1632/16-а є не обґрунтованим. Дане судове рішення не є рішенням якє підпадає під застосування статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства, та таким що мають преюдиційне значення для вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні адміністративного позову та зазначає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.06.2017р. по справі № 638/6191/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та згідно ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г. Тацій Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 25.09.2017 р.