Справа № 804/5981/17
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
22 вересня 2017 р.Справа №804/5981/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2,
представників позивача представника третьої особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання про забезпечення позову в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_7, про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії,
ОСОБА_6 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_7, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та ненадання дозволу на розробку проекту землеустрою з відведення у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області за клопотанням ОСОБА_6 від 04.05.2016 року;
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області за клопотанням ОСОБА_6 від 04.05.2016 року.
Разом з позовною заявою позивачем надано суду клопотання про забезпечення позову, в якому просить заборонити відповідачу - Держгеокадастру у Дніпропетровській області та його структурному підрозділу Держгеокадастру в Царичанському районі до вирішення справи по суті, надавати висновок щодо погодження проекту землеустрою, або реєстрацію спірної земельної ділянки (надання кадастрових номерів) ОСОБА_7.
В обґрунтування клопотання зазначено, що в той час як позивач намагається отримати дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для особистого селянського господарства на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області від Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, відповідач наказом від 07.06.2017 року надав дозвіл громадянину ОСОБА_8 на ділянку, яка у своїй частині накладається на ділянку позивача. Незабезпечення позову визначеним шляхом унеможливить або ускладнить виконання можливого рішення суду.
В судовому засіданні представники позивача клопотання підтримали.
Представник ОСОБА_7 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання.
В судове засідання представник відповідача не зявився. На підставі частини 3 статті 118 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду клопотання про забезпечення позову.
Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову з наступних підстав.
Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до частини першої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
Таким чином, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:
- існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;
- неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;
- необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;
- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
Суд, виходячи з конкретних доказів, встановлює, чи є хоча б одна з названих обставин, та оцінює чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
В судовому засіданні встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 07.06.2017 року надано дозвіл ОСОБА_7 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населеного пункту на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га, з цільовим призначенням (01.03) для ведення особистого селянського господарства.
На підтвердження належності ділянки, щодо якої намагається отримати дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність позивач, тій земельній ділянці або її частині, на яку отримано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_7, представником позивача надано суду графічні матеріали зображення земельних ділянок з присвоєнням їм числових та літерних значень.
Так, позивач претендує на отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки під №8 на графічному зображенні (а.с.56), а ОСОБА_7 отримано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність під літ. К на наданому суду графічному зображенні (а.с.55).
Закон України «Про землеустрій» містить наступні терміни документації із землеустрою:
- технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування;
- план земельної ділянки - графічне зображення, що відображає місцезнаходження, зовнішні межі земельної ділянки та межі земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельних сервітутів), а також розміщення обєктів нерухомого майна, природних ресурсів на земельній ділянці.
Відповідно до статті 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають, зокрема, викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки.
Згідно зі статтею 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр» на кадастровому плані земельної ділянки відображаються: площа земельної ділянки; зовнішні межі земельної ділянки (із зазначенням суміжних земельних ділянок, їх власників, користувачів суміжних земельних ділянок державної чи комунальної власності); координати поворотних точок земельної ділянки; лінійні проміри між поворотними точками меж земельної ділянки; кадастровий номер земельної ділянки; кадастрові номери суміжних земельних ділянок (за наявності); межі земельних угідь; межі частин земельних ділянок, на які поширюється дія обмежень у використанні земельних ділянок, права суборенди, сервітуту; контури об'єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці.
Таблиці із зазначенням координат усіх поворотних точок меж земельної ділянки, переліку земельних угідь, їх площ, відомостей про цільове призначення земельної ділянки та розробника документації із землеустрою на земельну ділянку є невід'ємною частиною кадастрового плану земельної ділянки.
З наведених норм законодавства, судом встановлено, що належним доказом тотожності земельних ділянок одна іншій може бути лише кадастровий план земельної ділянки з зазначенням всіх необхідних реквізитів для можливості її ідентифікації на місцевості.
З аналізу наданих представником позивача графічних матеріалів можливо лише припустити тотожність земельної ділянки під літ. К та земельної ділянки під №8, однак, не можливо встановити ані межі цих земельних ділянок, щоб дослідити в якій частині вони є тотожними, ані їх знаходження на місцевості з метою встановлення суміжності земельних ділянок.
Відтак, надані суду графічні матеріали є припущенням позивача щодо надання дозволу ОСОБА_7 на розроблення проекту землеустрою щодо земельної ділянки, яка у своїй частині накладається на ділянку позивача, оскільки не підтверджено належними та допустимими доказами.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд відзначає, що обов'язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.
Позивачем в клопотанні про вжиття заходів забезпечення позову не наведено достатніх аргументів та не надано доказів, які б підтверджували існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або які свідчили б про неможливість захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів, а також не зазначено очевидних ознак протиправності рішення відповідача.
Суд приходить до висновку, що позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову завдасть значної шкоди майновому стану заявника або в подальшому унеможливить захист його інтересів.
Крім того, забезпечення позову в заявлений позивачем спосіб фактично призведе до вирішення спору без розгляду справи в судовому засіданні, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
З огляду на зазначене, підстав для застосування заходів забезпечення адміністративного позову з мотивів, які наведені позивачем у клопотанні про забезпечення позову, у суду немає; клопотання про забезпечення позову задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 117, 118 КАС України, суд, -
У задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 27.09.2017 року.

Суддя ОСОБА_1