Справа № 826/7433/17
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27 вересня 2017 року 12:00 год. №826/7433/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розгля-нувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів Цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (далі - Відділ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У червні 2017р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Відділу, яка виражається у безпідставній відмові надати ОСОБА_1 документ про національність та внесення змін в свідоцтво про наро-дження доньки ОСОБА_3;

- зобов'язати Відділ внести відповідні зміни в свідоцтво про народження доньки ОСОБА_4 НОМЕР_1 від 06.08.1988, складений Відділом, змінивши національність батька (ОСОБА_1.) з "росіянина" на "німця".

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ст. 11 Закону України "Про національні менши-ни в Україні" гарантовано, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлю-вати національність, тому позивач вільно обрав свою національність "німець", зважаючи на те, що національність його матері у свідоцтві про шлюб батьків №512 від 24.06.1959 зазна-чено як "німка". У лютому 2017р. позивач звернувся до Відділу із заявою про надання документу про те, що його національність "німець" та з подальшим внесенням змін в актовий запис про шлюб із ОСОБА_5 від 26.07.1986 №268 та в свідоцтво про народження доньки ОСОБА_3 від 06.08.1988 НОМЕР_1. Відповідач надав відповідь від 28.03.2017 №1260/16.11-38, з якою позивач не погоджується, посилаючись на ст. 11 Закону України "Про національні меншини в Україні", ст. 22 Закону України "Про реєстрацію актів цивільного стану" і вважаючи, що у відповідача було достатньо підстав для задоволення його заяви.

Під час судового засідання позивач підтримав свої вимоги з вищенаведених підстав.

Відповідач явку свого представника до судового засідання не забезпечив, причин чого суду не повідомив, у зв'язку з чим та згідно з ч. 6 ст. 128 КАС суд продовжив розгляд у письмовому провадженні.

До суду надійшли письмові пояснення від відповідача, в яких він зазначає про немож-ливість надання документа про національність позивача, оскільки згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2010 №1025 "Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану" графа "національність" у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану відсутня. Також відповідач зазначає про те, що згідно з п. 2.5 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвер-джених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається особою, щодо якої складено актовий запис. Крім цього, відповідач зазначає про те, що питання зміни національності не відноситься до компетенції органів державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки у 1999р. Указ Президента України від 31.12.1991 "Про порядок зміни громадянами України національ-ності" втратив чинність.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 звернувся до Відділу із заявою від 21.02.2017, копія якої наявна у справі, в якій просив відповідно до постанови Окружного адміністративного суду міста Києва №826/10188/16 від 07.02.2017 внести відповідні зміни до актового запису про шлюб його батьків №512 від 24.06.1959, змінивши національність нареченої ОСОБА_6 з "росіянка" на "німка" та у свідоцтві про народження №482 від 28.03.1960, змінивши національність матері з "росіянка" на "німка". Також позивач просив: 2) надати відповідний документ про те, що його національність - "німець"; 3) на підставі внесених змін внести відповідну зміну в свідоцтво про народження доньки ОСОБА_3 НОМЕР_1 від 06.08.1988, змінивши національність батька ОСОБА_1 з "росіянина" на "німця".

Листом Відділу від 28.03.2017 №1460/16.11-38, копія якого наявна у справі, відповідачем надано позивачу відповідь, в якій були надані наступні роз'яснення:

- згідно із п. 2.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається за відповідною формою, наведеною в додатку 1; згідно з п. 2.6 цих Правил разом із заявою подаються свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті;

- згідно з п. 14 розділу IV Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/2, та п. 3.2 розділу ІІІ Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.07.2008 №1269/5, позивач може отримати витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану, плата за видачу якого становить 73 грн.;

- згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2010 №1025 "Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану" графа "національність" у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану відсутня, тому надати відповідний документ про те, що національність позивача "німець" не уявляється можливим;

- постанова Окружного адміністративного суду міста Києва №826/10188/16 від 07.02.2017 не тягне за собою внесення змін до актового запису про народження доньки ОСОБА_3, складеного Відділом 06.08.1988 НОМЕР_1, а згідно з п. 2.5 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011, заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається особою, щодо якої складено актовий запис;

- відповідач зазначає про те, що питання зміни національності не відноситься до компетенції органів державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки у 1999р. Указ Президента України від 31.12.1991 "Про порядок зміни громадянами України національ-ності" втратив чинність згідно з Указом Президента України від 27.01.1999 №70/90.

Спірні правовідносини виникли у сфері державної реєстрації актів цивільного стану і стосуються внесення змін до свідоцтва про народження доньки позивача та надання йому документа про його національність. Спірні правовідносини регулюються Законом України від 01.07.2010 №2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за №55/18793 (далі - Правила).

Як визначено у ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (ч. 1).

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою:

особи, щодо якої складено актовий запис;

одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини;

опікуна недієздатної особи;

спадкоємців померлого;

представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви (ч. 2).

Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану (ч. 6).

Пунктом 2.1 розділу ІІ Правил передбачено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника.

Пунктом 2.2 розділу ІІ Правил передбачено, що заява повинна бути заповнена розбірливо, у ній мають бути надані вичерпні відповіді на всі запитання.

Пунктом 2.5 розділу ІІ Правил передбачено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається:

особою, щодо якої складено актовий запис;

одним із батьків неповнолітнього (малолітнього);

піклувальником неповнолітнього та опікуном малолітнього;

опікуном недієздатної особи;

спадкоємцем померлого;

представником органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Пунктом 2.6 розділу ІІ Правил передбачено, що разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються:

свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні;

інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Отже, як випливає із змісту вищенаведених положень ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", п.п. 2.1, 2.2, 2.5, 2.6 Правил, чинним законо-давством встановлені відповідні вимоги щодо форми і змісту заяви про внесення змін до актового запису цивільного стану та порядку її подання.

Як вбачається з наявної у справі копії заяви позивача від 21.02.2017, вона не відповідає вказаним вимогам, оскільки подана не за встановленою Правилами формою, не містить необхідної інформації і додатків, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про те, що така заява не могла бути розглянута відповідачем у порядку, визначеному ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", п.п. 2.1, 2.2, 2.5, 2.6 Правил, із складенням висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану чи про відмову у цьому. За цих обставин відповідач правомірно розглянув заяву позивача як звернення і надані відповідачем у листі від 28.03.2017 №1460/16.11-38 роз'яснення з приводу неможливості задоволення його заяви від 21.02.2017, суд, в контексті предмету розгляду даної справи, вважає обґрунтованими.

Твердження позивача щодо відмови відповідача у наданні йому документу про національність суд вважає безпідставними, оскільки такі доводи позивача не ґрунтуються на нормах законодавства і не містять належного нормативно-правового обґрунтування вчинення відповідачем таких дій. Посилання позивача на ст. 11 Закону України "Про національні меншини в Україні" суд відхиляє, оскільки дана норма не регулює питань внесення змін до актових записів цивільного стану і не передбачає видання органами реєстрації актів цивільного стану документів про національність. Такі доводи позивача суперечать засадам, на яких ґрунтується правовий порядок в Україні і зокрема ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У цьому контексті вірними і не спростованими позивачем є доводи відповідача про те, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2010 №1025 "Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану" графа "національність" у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану відсутня, а також про втрату чинності у 1999р. Указу Президента України від 31.12.1991 "Про порядок зміни громадянами України національності".

Таким чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача про порушення відповідачем вимог Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та Правил і не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 69-71, 76, 79, 86, 94, 138, 158-163, 167 КАС, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Постанова мо-же бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 185-187 КАС. Апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії її повного тексту.

Суддя Д.А. Костенко