Справа № 153/876/17
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 153/876/17 Головуючий у 1-й інстанції: Дзерин М.М.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

27 вересня 2017 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Юхніча Святослава Валентиновича на постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 14 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Юхніча Святослава Валентиновича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом щодо скасування постанови №216 по справі про адміністративне правопорушення від 12.07.2017 року, винесену Головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Юхнічем Святославом Валентиновичем. Також позивач просила закрити адміністративне провадження стосовно неї.

Постановою Ямпільського районного суду Вінницької області від 14 серпня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені в повному обсязі.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Зокрема, в апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до частини 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду даної справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що остання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.03.2017 року позивач звернулась до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області з повідомленням про початок виконання будівельних робіт щодо будівництва житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

У відповідності до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 89558563 від 14.06.2017 року право власності позивача на вказаний житловий будинок зареєстровано 09.06.2017 року на підставі Декларації про готовність об'єкта до експлуатації серії ВН56 від 26.05.2017 року, виданої Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області.

29.06.2017 року за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт головним інспектором будівельного нагляду інспектором відділу № 2 Департаменту державної будівельної інспекції у Вінницькій області Юхнічем С.В. складено Акт № 738-ПП зі змісту якого вбачається встановлення факту вчинення позивачем порушення вимог ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме зазначення недостовірних даних про будівельний паспорт №12 від 18.03.2016 року, виданого Відділом містобудування та архітектури Ямпільської РДА на житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_1

За результатами вказаного Акту, інспектором відділу № 2 Департаменту державної будівельної інспекції у Вінницькій області Юхнічем С.В., складено протокол про адміністративне правопорушення від 29.06.2017 року стосовно ОСОБА_3, де зафіксовано порушення останньою положень ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» відповідальність за що передбачена положеннями ч. 4 ст. 96 КУпАП.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення № 216 від 17.07.2017 року визнано винною ОСОБА_3 у вчинення правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 4250 грн.

Позивач вважаючи дії відповідача протиправними, звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем не дотримано вимог ст.ст. 7, 268, 280 КУпАП, чим порушено права та законні інтереси позивача як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів апеляційної інстанції, погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо протиправності постанови у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 від 17.07.2017 року, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законами України "Про регулювання містобудівної діяльності", "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року та Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 року № 294.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами п.п. 1 п. 2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 - державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

Колегія суддів зазначає, що вищенаведеним Порядком передбачено, зокрема, і належну процедуру проведення позапланових перевірок органами державного архітектурно-будівельного контролю з гарантуванням прав суб'єктів містобудування.

Так, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва (п. 9 Порядку).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю; вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

У п. 13 Порядку визначено, що суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль (п. 18 Порядку).

Пунктами 16, 18, 19 Порядку № 553 встановлено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в інспекції, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю, які згідно з функціональними обов'язками здійснюють державний архітектурно-будівельний контроль (далі - уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю), складають протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (п. 9 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 року № 244).

Згідно п. 13 Порядку № 244, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності підписується особою, яка його склала, суб'єктом містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а також свідками (у разі наявності). У разі відмови суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, від підписання протоколу або ознайомлення з ним уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, що складає протокол, робить про це відповідну відмітку в ньому. Суб'єкт містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які є його невід'ємною частиною, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Відповідно до п. 14 Порядку № 244, під час складання протоколу уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, що складає протокол, роз'яснює суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, його права та обов'язки, передбачені Законом та цим Порядком. До протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності можуть додаватися оригінали або копії документів, фотоматеріали, які підтверджують факт вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винність суб'єкта містобудування в його вчиненні та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до інформацій зафіксованої в Акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил № 738-ПП від 29.06.2017 року, та протоколі про адміністративне правопорушення, складеного 29.06.2017 року стосовно ОСОБА_3, остання була присутня під час проведення вказаної перевірки, що мала місце 29.06.2017 року, однак від підпису та отримання копій як протоколу, так і акту відмовилась.

Разом з тим, факт власної присутності під час проведення перевірки позивачем заперечувався. В ході розгляду справи судом першої, відповідачем був визнаний факт відсутності позивача під час проведення перевірки 29.06.2017 року.

В свою чергу у розрізі встановлених обставин, судова колегія апеляційної інстанції звертає увагу не те, що обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги відповідач знов ж таки зазначає про присутність позивача під час проведення перевірки 29.06.2017 року, не надаючи при цьому жодних належних та допустимих доказів які б або підтвердили дану інформацію та спростували обставини, встановлені судом першої інстанції та описані вище.

В подальшому, як вбачається з пояснень відповідача, наданих як суду першої інстанції, так і наведених в апеляційній скарзі, в результаті відмови позивача в отриманні примірників Акту перевірки та протоколу, останні були надіслані їй за допомогою засобів поштового зв'язку.

Водночас, належних та допустимих доказів отримання позивачем за допомогою засобів поштового зв'язку надісланих на її адресу акту перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення матеріали справи не містять, оскільки наданий Опис вкладення рекомендованого листа з повідомленням свідчить лише про факт їх направлення на адресу позивача, в той час як поштове повідомлення про отримання ОСОБА_3 направленої кореспонденції відсутнє.

Викладені обставини дають всі підстави дійти висновку про неналежне повідомлення ОСОБА_3 про факт розгляду щодо неї справи про адміністративне правопорушення яке, у відповідності до інформації зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення від 29.06.2017 року, повинно було відбутись 12.07.2017 року у приміщенні Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, що у своїй сукупності позбавила її можливості реалізувати надані їй законодавством права, передбачені п. 13 Порядку, та відповідно бути присутньою під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно неї.

Щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови відповідачем про накладення штрафу на позивача за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, колегія суддів зазначає наступне.

Оскаржувана в межах даної справи постанова про адміністративне правопорушення винесена посадовою особою відповідача за результатами розгляду акту та протоколу, складених за результатами позапланової перевірки на будівництві позивача.

Відповідачем, в свою чергу, при винесенні останньої не було дотримано положень Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 244 від 06 квітня 1995 року, зокрема п. 17 цього Порядку № 244 справа може розглядатися за участю суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб, а відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб'єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи.

В даному випадку, як було встановлено колегією суддів, справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3, була розглянуто відповідачем за відсутності самого позивача та інформації про належне її повідомлення про час та місце розгляду справи.

Колегією суддів, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, встановлено відсутність дотримання відповідачем процедури Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 244 від 06 квітня 1995 року, зокрема в частині виконання обов'язків щодо ознайомлення позивача з протоколом про адміністративне правопорушення (відсутність доказів його отримання позивачем за допомогою засобів поштового зв'язку), роз'яснення прав та обов'язків, не надано доказів завчасного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Вищевикладене у своїй сукупності, свідчить про протиправність дій відповідача при притягненні позивача до відповідальності за адміністративне правопорушення, який діяв не у спосіб, передбачений Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Правова позиція по даному питанню висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16 лютого 2017 року в справі № К/800/25332/16.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, встановлені обставини справи, в розрізі здійсненого аналізу норм чинного законодавства, свідчать про наявність всіх підстав вважати, що відповідач діяв всупереч вимог законодавства, внаслідок чого прийнята постанова про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 є протиправною.

Що ж стосується вимог позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то судова колегія апеляційної інстанції вважає, що останні задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до статті 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Поряд із цим даний спір, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, являється спором фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення (акту індивідуальної дії) та не є справою про адміністративне правопорушення. Суд не наділений повноваженнями щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вирішення спору із ухваленням судового рішення по суті позовних вимог виключає можливість одночасного закриття провадження щодо тих самих вимог.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції про задоволення вимог позивача в частині визнання дій відповідача при притягненні позивача до відповідальності за адміністративне правопорушення протиправними є обгрунтованими та такими, що зроблені в результаті повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи.

Щодо висновків суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 стосовно закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, то судова колегія апеляційної інстанції не погоджується не погоджується з останніми та вважає їх помилковими.

Згідно із ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Юхніча Святослава Валентиновича підлягає частковому задоволенню, а постанова Хмельницького Ямпільського районного Вінницької області від 14 серпня 2017 року - скасуванню в частині задоволення позовних вимог щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Юхніча Святослава Валентиновича задовольнити частково.

Постанову Ямпільського районного суду Вінницької області від 14 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Юхніча Святослава Валентиновича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, скасувати в частині закриття адміністративного провадження відносно ОСОБА_3 за ч.4 ст. 96 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку із відсутністю події і складу правопорушення.

Прийняти в цій частині нову постанову.

В задоволенні позовних вимог щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 на підставі положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, - відмовити. В іншій частині залишити без змін

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.