Справа № 185/2077/17 (2-а/185/212/17)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"26" вересня 2017 р.Справа № 185/2077/17 (2-а/185/212/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвої Ю.В.,

за участі представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Павлоградського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2017 року у справі №185/2077/17 за позовом ОСОБА_2 до Павлоградського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 13.03.2017 року звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобовязати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з 29.11.2016 року.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Визнано неправомірними дії Павлоградського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах

Зобовязано Павлоградське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати до стажу роботи , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та у пільгових розмірах відповідно до положень п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи включно на посаді газозварника з 24 січня 2000 року по 24 вересня 2001 року, з 14 січня 2003 року по 21листопада 2003 року та з 15 січня 2009 року по 16 серпня 2010 року.

Зобовязано Павлоградське обєднане управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 року №1173, та відповідно до положень п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 29 листопада 2016 року.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Позивач в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обов'язковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на 24.10.2016 року досяг віку 55 років (а.с.9). Позивач перебуває на обліку в пенсійному органі з 09.01.2014 року та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

29 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Павлоградського обєднаного УПФУ Дніпропетровської області з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.«б» ч.1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у звязку з тим, що працював на роботах із шкідливими та важкими умовами праці, які відносяться до Списку №2.

Пенсійний орган листом за 310769/05/18 від 06.12.2016 року відмовив в призначенні такої пенсії з тих підстав, що позивачем не надано документів, що підтверджують умови праці позивача газозварником у періоди його роботи в ЖЕД №7 з 24.01.2000 року по 24.09.2001 року, з 14.01.2003 року по 21.11.2003 року та в ЖЕД №6 з 15.01.2009 року по 16.08.2010 року, та не зрахував вказані періоди до пільгового стажу за Списком №2 (а.с.7-8).

Не погодившись з таким рішенням пенсійного органу, позивач оскаржив його до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним КМУ, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу» для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З матеріалів справи вбачається та підтверджується відповідними записами в трудовій книжці позивача, наступне:

- в періоди з 24.01.2000 року по 24.09.2001 року та з 14.01.2003 року по 21.11.2003 року позивач працював газозварником 5 розряду та 4 розряду в ЖЕД №7 Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства Павлоградської міської ради»

- в період з 15.01.2009 року по 16.08.2010 року позивач працював газозварником 5 розряду в ЖЕД №6 Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства Павлоградської міської ради» (а.с.10-14).

Крім того, зазначені обставини підтверджуються архівною довідкою №М-868 від 06.01.2017 року, яка видана на підставі наказів з особового складу, особової картка ОСОБА_2, особового рахунку за 2000-2001 роки, 2003 рік, 2009-2010 роки (а.с.25).

Посада, за якою працював позивач (газозварник) дає право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №2 розділ ХХХІІІ, підстава Постанова КМУ №162 від 11.03.1994 року.

Пунктом 20 Постанови №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Пунктом п.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за №1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно наказу Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства Павлоградської міської ради» №818 від 10.10.2006 року на основі результатів атестації робочих місць за умовами праці дана професія надає право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №2 (а.с.26, 27-28).

У відповідних записах в трудовій книжці позивача містяться періоди роботи, професії, які входять до переліку професій, зазначених у Списку 2, місце роботи, печатки, підписи, номери відповідних наказів.

Крім того, наказом КП «Управління ЖКХ» за № 818 від 10.10.2006 року (тобто на час роботи позивача) затверджено перелік робочих місць, професій робітникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2, до яких відноситься в тому числі газозварник ЖЕД №6 та ЖЕД №7.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року № 41.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоровя України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці дає підстави для висновку про те, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

З урахуванням вказаних вище обставин, судом першої інстанції вірно зроблений висновок, що періоди роботи з 24.01.2000 року по 24.09.2001 року, з 14.01.2003 року по 21.11.2003 року та з 15.01.2009 року по 16.08.2010 року, спеціальність та посада газозварник, на якій працював ОСОБА_2, відноситься до Списку №2, а тому позивач має необхідний пільговий стаж, який надає йому право на отримання пенсії у відповідності до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з чим погоджується колегія суддів.

З відповіді пенсійного органу вбачається, що на день звернення позивача до управління (29.11.2016 року), його загальний стаж складав 34 роки 10 місяців 27 днів, а стаж роботи на пільгових умовах за Списком №2 складав 11 років 4 місяці 27 днів

З огляду на зміст та обсяг заявлених вимог, які стосуються зобовязання відповідача призначити пенсію на пільгових умовах по Списку № 2, то стаж роботи позивача на пільгових умовах за Списком №2 буде складати понад 13 років, що є достатнім для призначення пільгової пенсії, і таке призначення має бути здійснене з 29 листопада 2016, тобто з дати звернення з заявою про призначення пенсії.

Посилання апелянта на ту обставину, що Списки №1 та №2 не поширюються на галузі, що не виробляють продукцію, колегією суддів до уваги не приймається, оскільки професія «газозварник» входить до розділу «Загальні професії» списку №2 як 1956 року, 1994 року так і 2003 року.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Павлоградським обєднаним Управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області не доведено правомірність відмови в призначенні позивачу пільгової пенсій за Списком №2.

Згідно частини першої статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Павлоградського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2017 року у справі №185/2077/17 залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2017 року у справі №185/2077/17 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

В повному обсязі ухвалу складено 27 вересня 2017 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак