Справа № 718/1574/16-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 718/1574/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Олексюк Т.І.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

21 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Дубівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області про визнання рішення протиправним, його скасування та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2016 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до Дубівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області про визнання рішення протиправним, його скасування та зобов'язання вчинити певні дії.

Кіцманський районний суд Чернівецької області постановою від 16.06.2017 року у задоволенні вказаного позову відмовив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 19 грудня 2015 року ОСОБА_2, житель м. Чернівці, звернувся до Дубівецької сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі безоплатно у власність земельної ділянки, за рахунок земель запасу в с. Дубівці, орієнтованою площею 0,12 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, за адресою с. Дубівці, вул. Т. Шевченка, у межах населеного пункту, між землями служби автомобільних доріг та землями сільської ради.

04 січня 2016 року до Дубівецької сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки для особистого селянського господарства, яка розташована по вул. Т. Шевченка між землями служби автомобільних доріг та землями сільської ради , звернувся мешканець с. Дубівці ОСОБА_3, який є учасником бойових дій.

Рішенням 4 сесії VIІ скликання Дубівецької сільської ради Кіцманського району від 08.02.2016 року за № 10/4-16 ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, за адресою с. Дубівці, вул. Т. Шевченка, у межах населеного пункту, між землями служби автомобільних доріг та землями сільської ради, оскільки дозвіл на розробку проекту землеустрою надано учаснику бойових дій.

Рішенням 4 сесії VІI скликання Дубівецької сільської ради Кіцманського району № 11/4-16 від 08.02.2016 року дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 0,14 га, яка розташована по с. Дубівці, вул. Т. Шевченка, у межах населеного пункту, між землями служби автомобільних доріг та землями сільської ради, надано ОСОБА_3, в першочерговому порядку, як учаснику бойових дій.

Рішення прийнято на підставі Рекомендацій постійної комісії з питань агропромислового комплексу та охорони навколишнього природного середовища.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Земельного кодексу України, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Правовідносини з приводу звернення за отриманням та отримання земельних ділянок у власність чи користування, врегульовані положеннями Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

Згідно з статтею 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно стаття 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону.

Згідно статті 2 ЗК України У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності, земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

За змістом ч.1 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч.2,3 вказаної статті, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 статті 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч.2 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з матеріалами справи, постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 02.02.2017 року у справі № 718/2108/16-а, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.04.2017 року, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Дубівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, третьої особи - ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення Дубівецької сільської ради № 11/4-16 від 08.02.2016 року про наданні ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Як встановлено в судовому засіданні судом першої інстанції та визнано представниками сторін, на підставі рішення Дубівецької сільської ради № 11/4-16 від 08.02.2016 року ОСОБА_3надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою саме тієї земельної ділянки, відносно якої звертався і позивач.

Колегія суддів, також вважає безпідставними доводи апелянта стосовно черговості розгляду заяв щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, оскільки як вірно зазначив суд першої інстанції відповідно до Закону України "Про звернення громадян", звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку, а як відомо з матеріалів справи, особа якій оскаржуваним рішенням надали вказаний дозвіл, користується пільгами, як учасник бойових дій.

Отже, Дубівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, відмовила позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у зв'язку із тим, що відповідна земельна ділянка фактично вже надана іншій особі для аналогічних потреб, що на думку колегії суддів відповідає вимогам статті 123 ЗК України.

Сама наявність права у позивача на отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, не породжує протиправності в діях відповідача, у разі не надання йому такої ділянки зокрема і у зв'язку із наявністю вказаних підстав, оскільки така причина для відмови чітко встановлена чинним законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності протиправності в діях Дубівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області при винесенні оскаржуваного рішення, та як наслідок відсутності підстав для його скасування.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про необгрунтованість заявлених позивачем вимог, які правомірно залишені судом першої інстанції без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 червня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.