Справа № 804/5073/17
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 р. Справа № 804/5073/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про зобов`язання вчинити дії,-
09.08.2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради з позовними вимогами: зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради вчинити дії щодо реєстрації за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 , 1981 р.н., ІПН НОМЕР_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 2002 року разом із членами сім`ї фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За зверненням до відповідача з заявою про проведення реєстрації місця проживання було отримано відмову, що вмотивовано відсутністю ордеру. Посилається на Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», згідно якого особа після прибуття до нового місця проживання повинна зареєструвати нове місце проживання, та вказує, що на підставі рішення адміністрації та балансоотримувача будинку позивачу було надано доступ до приміщення, де вона і проживає, що і є необхідним документом, який підтверджує право позивача на проживання в житлі. Отже, під час подання заяви на проведення реєстрації місця проживання позивачем було надано необхідні документи для її проведення.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином; про причини неявки до суду не повідомлено.
Частиною 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
За викладених обставин, враховуючи, що в судове засідання прибули не всі особи, що беруть участь у розгляді справи, та за відсутності потреби у виклику свідків та проведенні судових експертиз, у відповідності до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто без участі сторін в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
07.07.2017 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 було подано до органу реєстрації відділу формування та ведення реєстру територіальної громади департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради заяву про реєстрацію місця проживання.
Згідно матеріалів справи, до заяви було додано: квитанцію про сплату адміністративного збору; графа «Підстава для реєстрації місця проживання особи документи, що підтверджують: право на проживання в житлі; згода власника/співвласника житла або їх уповноважених органів на реєстрацію місця проживання особи у разі відсутності документів, що підтверджують право на проживання в житлі; перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; проходження служби у військовій частині» - не містить відповідних даних. Також, було додано заяву про зняття з реєстрації місця проживання.
Державним реєстратором відділу формування та ведення реєстру територіальної громади департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради ОСОБА_3 07.07.2017 року відмовлено у реєстрації місця проживання, із посиланням на п.11 Постанови Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016 року не подано необхідних документів.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.
Статтею 6 вказаного Закону передбачено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.
У разі якщо особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку (далі - представник).
Для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг):
документ, до якого вносяться відомості про місце проживання.
квитанцію про сплату адміністративного збору;
документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації;
військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).
Відповідно до приписів статті 9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо:
особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію;
у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними;
для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку.
Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207 затверджено Правила реєстрації місця проживання (далі Правила), що визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів.

Вказані Правила реєстрації місця проживання містять аналогічні Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» приписи щодо порядку здійснення реєстрації місця проживання.

Так, судом встановлено, що для реєстрації представником позивача не було подано органу реєстрації, зокрема, документи, що підтверджують право на проживання в житлі.

Вказані документи, є необхідним для проведення реєстрації місця проживання.

Позивач у поданому позові посилається на спільне рішення адміністрації та балансоотримувача будинку АДРЕСА_2 , проте таке рішення ані до заяви про реєстрацію місця проживання, ані до адміністративного позову не додано.

Окрім того, графа поданої заяви про реєстрацію місця проживання «Підстава для реєстрації місця проживання особи документи, що підтверджують: право на проживання в житлі; згода власника/співвласника житла або їх уповноваждених органів на реєстрацію місця проживання особи у разі відсутності документів, що підтверджують право на проживання в житлі», яка має бути заповнена при поданні заяви про реєстрацію місця проживання, не містить відповідних даних.

Зважаючи на викладене, оскільки позивачем під час подання заяви про реєстрацію місця проживання не було надано необхідні документи або інформацію про підстави для реєстрації місця проживання - документи, що підтверджують право на проживання в житлі, відповідачем було правомірно відмовлено в реєстрації місця проживання позивача, що відповідає вимогам Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та Постанові Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207.

Згідно з частинами першою та другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Отже, з урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є необгрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 69, 70, 71, 72, 86, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський