Справа № 813/4523/16
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 року № 813/4523/16

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого cудді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Магиревич Ю.Д.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до Львівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№48) про стягнення коштів з рахунків для погашення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Галицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області (далі Галицька ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, позивач) звернулася до суду з позовом до Львівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№48) (далі ЛВК (№48), відповідач) про стягнення коштів з рахунків платника податків для погашення податкового боргу в сумі 73980,24 грн.

04.08.2017 ухвалою судді прийнято справу до провадження та призначено судовий розгляд.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідач має податкову заборгованість у сумі 73980,24 грн., яка складається із земельного податку з юридичних осіб. На даний час сума податків відповідачем у встановлені законом строки до бюджету не сплачена, і як наслідок, визнається сумою податкового боргу. Враховуючи наведене, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач подав суду письмові заперечення на позов в яких зазначив, що 29.01.2015 року ухвалою Львівської міської ради № 4330 "Про встановлення ставок земельного податку та пільг щодо земельного податку, що сплачуються на території м. Львова" звільнено від сплати земельного податку органи державної влади, органи місцевого самоврядування та установи, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджетів. Представник відповідача зазначив, що оскільки, Львівська виправна колонія (№48) є неприбутковою організацією на яку покладено обов'язок виконання завдань Державної кримінально виконавчої служби України, стягнення коштів з рахунків для погашення податкового боргу порушує їхні права. Враховуючи наведене, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги, з підстав, що викладені у позовній заяві підтримала, просила задовольнити.

Представники відповідача проти позову заперечили, з підстав, що викладені у письмових запереченнях на адміністративний позов, просили відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Львівська виправна колонія управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№48), , знаходиться за адресою: 79031, м. Львів, вул. Хуторівка, 2.

Згідно карток особових рахунків та довідки Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області податковий борг ЛВК (№48) станом на 07.12.2016 року становить 73980,24 грн.

Податкова заборгованість у відповідача виникла у зв'язку з несплатою земельного податку з юридичних осіб.

Так, заборгованість відповідача виникла на підставі самостійно поданої податкової декларації з плати за землю від 18.02.2016 року, податкових повідомлень рішень № НОМЕР_1 від 25.08.2016 року, № НОМЕР_2 від 14.12.2015 року, № НОМЕР_3 від 14.12.2015 року, № НОМЕР_4 від 07.12.2015 року та зворотного боку облікової картки платника податків.

На підтвердження права звернення до суду про стягнення з відповідача даного боргу, позивачем долучено копію корінця податкової вимоги форми "Ю" № 9024-17 від 08.09.2016 року.

Доказів оскарження вищевказаної податкової вимоги або сплати податкового боргу в матеріалах справи не міститься.

При вирішенні даної адміністративної справи суд керувався наступним.

Відповідно до ст. 16 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (надалі ПК України), платник податків зобовязаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

У п. 31.1 ст.31 ПК України визначено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Пунктом 1 ст. 36 ПК України передбачено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. А також, податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Платниками податків згідно п. 15.1 ст. 15 ПК України визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок зі сплати податків та зборів.

Згідно п. 54.3 ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення обєктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством.

Крім того, згідно п. 54.3.3 ст. 53 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення рішення.

Згідно до п. 54.5 ст. 54 ПК України визначено, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Щодо покликання представників відповідача на те, що ЛВК (№48) є звільненою від сплати земельного податку на підставі ухвали Львівської міської ради № 4330 від 29.01.2015 року суд до уваги не бере, з огляду на наступне.

Ухвалою Львівської міської ради № 4330 від 29.01.2015 року "Про встановлення ставок земельного податку та пільг щодо земельного податку, що сплачується на території м. Львова" звільнено від сплати земельного податку, серед іншого, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, органи прокуратури, заклади, установи та організації, спеціалізовані санаторії України для реабілітації, лікування та оздоровлення хворих, військові формування, утворені відповідно до законів України, Збройні Сили України та Державну прикордонну службу України, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Жодної вказівки про звільнення від сплати земельного податку установ Державної пенітенціарної служби України у вказаній ухвалі не міститься.

Вказане свідчить про те, що відповідач Львівська виправна колонія Управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№48) не належить до переліку звільнених від сплати земельного податку установ.

Водночас, суд зазначає, що безспірними вимогами органів стягнення слід вважати узгоджену суму податкового зобовязання, не сплачену платником податків у строки, визначені статтею 57 ПК України.

Згідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідачу скеровувалася податкова вимога форми "Ю" № 9024-17 від 08.09.2016 року.

Зазначена податкова вимога ні в адміністративному, ні в судовому порядку у встановлений чинним законодавством спосіб відповідачем оскаржена не була, узгоджена сума податкового зобов'язання до бюджету на сплачена, тобто визнається сумою податкового боргу, відтак підлягає стягненню з відповідача.

У відповідності до п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Відповідно до п. 1.1 ст. 1 ПК України, Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 ПК України, контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Згідно п. п. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи наділені, зокрема, правом застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобовязань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості субєктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, сума податкового боргу ЛВК (№48) станом на 07.12.2016 року становить 73980,24 грн.

На даний час ця сума є узгодженою та у встановлені законом строки до бюджету не сплаченою, тобто визнається сумою податкового боргу, відтак, підлягає стягненню в примусовому порядку.

Тому, враховуючи все вищенаведене, суд вважає позовні вимоги Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 7-14, 18, 19, 33-35, 69-71, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків Львівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№48) (, місцезнаходження: 79031, м. Львів, вул. Хуторівка, 2) у банках, обслуговуючих такого платника та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на користь бюджету кошти для погашення податкового боргу в сумі 73980 (сімдесят три тисячі дев'ятсот вісімдесят) грн. 24 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Сакалош В.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 28 вересня 2017 року.