Справа № 296/10378/16-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Бондарчук В.В.
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
ПОСТАНОВА

іменем України

"03" квітня 2017 р. Справа № 296/10378/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бучик А.Ю.

суддів: Кузьменко Л.В.

Шевчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

позивача ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "31" січня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, треті особи: Головне управління Національної поліції в Житомирській області , ДУ "Територіальне медичне об'єднання МВС України по Житомирській області" про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 31.01.2017 визнано неправомірною відмову Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_3 Зобов'язано Головне управління пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_3, починаючи з 30.04.2016, врахувавши в розрахунок, з якого призначається пенсія, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію, надбавку за виконання особливо важливих завдань, компенсацію за невикористану відпустку, разову премію та виплатити недоплачену з 30.04.2016 пенсію. Визнано дії Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області щодо встановлення ОСОБА_3 основного розміру пенсії 56% грошового забезпечення (за 22 роки вислуги) незаконними. Зобов'язано Головне управління пенсійного фонду України в Житомирській області встановити ОСОБА_3 основний розмір пенсії 61% грошового забезпечення (за 22 роки вислуги) зі збереженням нарахувань 25% до основного розміру пенсії, як інваліду війни, а також інших передбачених чинним законодавством надбавок. Зобов'язано Головне управління пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату позивачу з 01.09.2016 пенсійного забезпечення з врахуванням основного розміру пенсії 61% грошового забезпечення (за 22 роки вислуги) зі збереженням нарахувань 25 відсотків до основного розміру пенсії, як інваліду війни, а також інших передбачених чинним законодавством надбавок.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Встановлено, що позивач з 30.04.2016 перебуває на обліку в головному управлінні ПФУ в Житомирській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Наказом ГУНП в Житомирській області №77о/с від 27.04.2016 ОСОБА_3 звільнено зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

Листом №1235/03-23 від 27.05.2016 на заяву позивачки ГУПФ України в Житомирській області вказало, що при обчисленні пенсії враховано грошове забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років 40%, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці; основний розмір пенсії 61% грошового забезпечення (за 22 роки вислуги).

Листом №1556/Т-11 від 12.09.2016 відповідач на звернення позивачки повідомив, що оскільки у свідоцтві про хворобу не міститься інформації про непридатність до служби в поліції, то позивачці призначено пенсію в розмірі 56% грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

05.10.2016 позивачка звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, оскільки при її призначенні не включено до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку.

У відповіді на вказану заяву №1737/К-11 від 17.10.2016 зазначило, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та компенсація за невикористану відпустку не є щомісячними додатковими видами грошового забезпечення, а тому вказувало, що підстави для їх врахування до складу грошового забезпечення з якого обчислена пенсія відсутні.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" №393 від 17.07.1992 року, пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією за будь-які 60 календарних місяців служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення загальної суми цих видів грошового забезпечення за 60 календарних місяців служби на 60.

Постановою №889 від 22 вересня 2010 року Кабінет Міністрів України встановив щомісячну додаткову грошову винагороду (далі - винагорода) для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 ( далі - постанова № 1294) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260, далі - Інструкція) Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористану відпустку, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (єдиний соціальний внесок), відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України 10.03.2015 року у справі №21-70а15.

Враховуючи, що відповідно довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Житомирській області позивачці з 01.04.2014 по 06.11.2015 надано матеріальні допомоги на оздоровлення, матеріальні допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсацію за невикористану відпустку та із зазначених сум сплачено ЄСВ на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України від 2 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

На час проходження позивачем медичного огляду у ВЛК ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області", уповноваженням органом на проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ є військово-лікарської комісії в системі МВС України.

Діяльність такої військово-лікарської комісії в системі МВС України визначається Положення про діяльність військово-лікарської комісії та Порядком проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України №85 від 06.02.2001, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2001 р. за N 164/5355 (надалі по тексту рішення - Порядок № 85 та Положення про діяльність військово-лікарської комісії №85).

Відповідно до п. 1.1 Положення про діяльність військово-лікарської комісії № 85, медичний огляд проводиться згідно з пунктом 1.2 Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України з метою визначення: придатності кандидатів за станом здоров'я до служби в органах внутрішніх справ на посадах рядового й начальницького складу, з урахуванням вимог пункту 1.43 цього Порядку.

Відповідно до 2.12 Положення про діяльність військово-лікарської комісії №85 у складі військово-лікарської комісії в системі МВС України діють Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК) МВС України, ВЛК Головного управління МВС України в Криму, м. Києві, Київській області, Управління МВС України в областях та м. Севастополі.

За результатами медичного огляду осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ ВЛК виносять такі постанови: "Придатний до військової служби"; "Придатний до військової служби. Непридатний на посаду" (вказану в направлені відділу роботи з особовим складом та згідно з Таблицею вимог до індивідуальних психофізіологічних особливостей); "Обмежено придатний до військової служби"; "Потребує звільнення від виконання службових обов'язків (занять), відпустки за станом здоров'я; "Непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час"; "Непридатний до військової служби зі зняттям з військового обліку" (п.п. п. 1.63.5 п.1.63 Порядку №85).

У мирний час на осіб рядового й начальницького складу, визнаних не придатними до військової служби зі зняттям з військового обліку, складається свідоцтво про хворобу у якому відображається відповідне рішення військово -лікарської комісії (п. 1.117 Порядку № 85).

Отож, нормативні акти, що регламентують діяльність військово - лікарських комісій містять чіткі приписи щодо форми та змісту прийнятих ними рішень за результатами медичного огляду осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ на предмет їх придатності за станом здоров'я до подальшої служби в органах внутрішніх справ.

З наведеного слідує, що ВЛК ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" є уповноваженим органом на проведення медичного огляду осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ з метою визначення їх придатності за станом здоров'я до служби в органах внутрішніх справ. Видане позивачу свідоцтво про хворобу є рішенням військово -лікарської комісії (прийнятим у межах повноважень та у спосіб визначений нормативними актами, що регламентують діяльність таких комісій), яке підтверджує непридатність позивача за станом здоров'я до служби в органах внутрішніх справ - поліції.

За таких обставин, колегія суддів відхиляє доводи позивача щодо відсутності у позивача та третьої особи рішення військово - лікарської комісії про непридатність позивача до служби в органах поліції.

Водночас колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підставою для призначення відповідачем позивачу пенсії у підвищеному розмірі є звільнення особи у відставку підставі пунктів 2 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Органи пенсійного фонду не наділені повноваженнями стосовно контролю за органами внутрішніх справ на предмет перевірки обставин з приводу наявності правових підстав для звільнення працівників поліції.

На час розгляду даної справи, наказ ГУНП в Житомирській області № 77 о/с від 27.04.2016 про звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції з за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" є чинним, спори з приводу скасування обумовленого наказу відсутні.

Відтак, у відповідача відсутні правові підстави щодо неврахування пункту «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та наказу про звільнення позивача на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" при визначенні розміру пенсії.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для призначення позивачу пенсії за вислугу років в підвищеному розмірі з урахуванням звільнення на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Що стосується позовної вимоги про збереження нарахувань 25 відсотків до основного розміру пенсії, як інваліду війни, а також інших передбачених чинним законодавством надбавок, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства, є захист прав, свобод та інтересів фізичних, юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Отож, захисту в адміністративному судочинстві підлягає порушене право особи. При цьому, норми адміністративного судочинства не містять положень, за яких суд вправі приймати рішення щодо захисту прав особи на підставі припущень про можливе їх порушення суб'єктом владних повноважень у майбутньому.

Як вбачається з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 16.09.2016, розмір пенсії позивача складається з основного розміру, збільшення основного розміру на 25 %, підвищення інваліду війни 3 групи, цільової допомоги на проживання інваліду війни.

Колегія суддів зазначає, що відповідач не вчиняв жодних дій щодо обмеження права позивача на зазначені виплати та позивачем не надано будь-яких доказів того, що при перерахунку пенсії на виплати її відповідачем буде припинено виплати 25 відсотків до основного розміру пенсії, як інваліду війни, а також інших передбачених чинним законодавством надбавок, що вказує на відсутність порушеного права позивача у названій частині.

Відтак, названі вимоги позивача є передчасними та такими, що спрямовані позивачем на захист його прав щодо ймовірних порушень на майбутнє. Отже, у задоволенні названих вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити частково.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "31" січня 2017 р. скасувати в частині збереження нарахувань 25% до основного розміру пенсії, як інваліду війни, а також інших передбачених чинним законодавством надбавок та прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: Л.В. Кузьменко

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "03" квітня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10024

3- відповідачам: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Ольжича, 7,м.Житомир,10003

4-третій особі: Головне управління Національної поліції в Житомирській області - вул.Старий Бульвар,5/37,м.Житомир,10008,

5 - ДУ "Територіальне медичне об'єднання МВС України по Житомирській області" - вул.Петровського,2,м.Житомир,10014

6 - представник позивача: ОСОБА_4 АДРЕСА_2,