Справа № 724/1242/17
Суддя: Гураль Л. Л.
Дата ухвалення: 2017-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/1242/17
Провадження № 2-а/724/38/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.

секретаря: Рижак П.С.

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 БУПП у м.Вінниця лейтенанта поліції Семикрас Віктора Петровича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серія АР №363569 від 03 серпня 2017 року, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у м. Вінниці департаменту патрульної поліції Національної поліції України -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора роти №4 БУПП у м.Вінниця лейтенанта поліції Семикрас Віктора Петровича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серія АР №363569 від 03 серпня 2017 року.

Позовні вимоги мотивував тим, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серія АР №363569 від 03 серпня 2017 року, що була прийнята інспектором роти №4 БУПП у м.Вінниця лейтенантом поліції Семикрас Віктором Петровичемйого було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень. Зокрема позивач рухаючись по А/д м-12 км 346, на автомобілі фольксваген, державний номер НОМЕР_1, з повною масою до 3,5 т керував автомобілем без наявності обов'язкового технічного контролю, чим порушив п.п. 31.3. «б» ПДР України.

Позивач стверджує, що насправді перебував у гостях у брата в м. Києві і повертався додому, а даний автомобіль не використовує для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутків. Будь-яких доказів, на підтвердження порушення позивачем ПДР України не було.

Вважає постанову незаконною, оскільки прийнята з порушенням чинного законодавства, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів, а тому підлягає скасуванню.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. В запереченнях на позов від 04.09.2017р. викладена заява про розгляд справи без участі відповідача.

Представник третьої особи Цубер М.М. у запереченні на адміністративний позов, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки працівники поліції діяли в межах повноважень, передбачених законом.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АР №363569 винесеної 03 серпня 2017 року на А/д м-12 км 346 інспектором роти №4 БУПП у м.Вінниця лейтенантом поліції Семикрас Віктором Петровичем, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що він керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN CRAFTER», номерний знак НОМЕР_1, який не пройшов вчасно обов`язковий технічний контроль, чим порушив п.п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху України (а.с.4).

Відповідно до довідки Рукшинської сільської ради Хотинського району Чернівецької області №481 від 10.08.2017р. (а.с.5) ОСОБА_1 з 01.12.2011р. по даний час ніде не працює і підприємницькою діяльністю не займається.

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, встановлено, що власником транспортного засобу «VOLKSWAGEN CRAFTER», номерний знак НОМЕР_1, є ОСОБА_4. Тип даного транспортного засобу - спеціалізований вантажний фургон, повна маса 3500, 2011 рік випуску.

Згідно пояснень позивача, даний автомобіль на праві власності належить його дядькові, однак позивач періодично керує даним транспортним засобом.

Позивач не заперечує, що вказаний автомобіль не проходив обов`язковий технічний контроль, що вбачається також із дослідженого компакт-диску із записом з нагрудної камери поліцейського, однак вважає, що чинним законодавством не передбачено проходження даного контролю щодо даного транспортного засобу. Крім того, на думку позивача відповідач порушив порядок притягнення до адміністративної відповідальності, адже одразу виніс постанову за відсутності належних доказів та дійсних обставин справи.

В силу п.31.3 «б» Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до ч.2 ст.35 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-ХІІ передбачено, що обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 року №137 «Про затвердження Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу" та ст.35 ЗУ «Про дорожній рух» передбачена періодичність проходження обов`язкового технічного контролю вантажних автомобілів, вантажопідйомністю до 3,5 тонни із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Оскільки транспортний засіб, яким керував позивач є вантажним автомобілем, вантажопідйомністю до 3,5 тонни та експлуатується ним більше двох років, відповідно до зазначених положень законодавства він підлягає обов`язковому технічному контролю кожні два роки. Тобто позивач, експлуатуючи транспортний засіб, який не пройшов вчасно обов`язковий технічний контроль, допустив порушення п.31.3 «б» Правил дорожнього руху України.

Доводи позивача про те, що автомобіль, яким він керував, є легковим, оскільки в технічному паспорті на автомобіль зазначено категорія В, до уваги судом не беруться з огляду на таке.

Правилами дорожнього руху України передбачено категорії транспортних засобів, зокрема до категорії В належать автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів. Отже, враховуючи те, що повна маса автомобіля «VOLKSWAGEN CRAFTER» становить 3500 кілограмів, то і відповідно категорія даного автомобіля - В. Разом з цим, даний автомобіль є спеціалізованими вантажним фургоном, про що зазначено у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу СХО 947229.

Судом звертається увага позивача, що ПДР України лише визначено категорії автомобілів в залежності від їх маси, а не типу. Тип автомобіля вказано у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу: «спеціальний вантажний фургон».

Відповідно до ч.3 ст.121 КУпАП за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, передбачено адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Щодо доводів позивача про порушення інспектором роти №4 БУПП у м.Вінниця лейтенантом поліції Семикрас Віктором Петровичем вимог ст. 251 КУпАП суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3,5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених ст.258 цього кодексу.

Стаття 258 КУпАП містить вичерпний перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, зокрема частиною другою визначено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення, в тому числі, і правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року по справі №25-рп/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, в тексті даного Рішення Конституційного Суду України зазначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Однак, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIII, який був прийнятий після винесення Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №25-рп/2015, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Крім того, положеннями ч.5 даної статті передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається навіть у разі, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

З огляду на викладене, за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, у т.ч. щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови. Можливість реалізації особою своїх прав у разі оспорення нею постанови про притягнення до адміністративної відповідальності передбачена шляхом її оскарження до суду.

Безпідставними є доводи позивача, що спірну постанову було винесено за відсутності двох свідків, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено обов'язкової умови щодо двох свідків під час складення постанови за адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.121 КУпАП.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт порушення позивачем п.п. 31.1 «б» Правил дорожнього руху, тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Відтак, суд прийшов висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР №363569 від 03 серпня 2017 рокує правомірною, у зв'язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 18, 69, 71, 158-163, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №4 БУПП у м.Вінниця лейтенанта поліції Семикрас Віктора Петровича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серія АР №363569 від 03 серпня 2017 року, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у м. Вінниці департаменту патрульної поліції Національної поліції України - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з для отримання її копії через Хотинський районний суд Чернівецької області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови складено 29.09.2017р.

Суддя: Л. Л. Гураль