Справа № 805/3063/17-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2017-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2017 р. Справа № 805/3063/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Голубової Л.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КРАМАТОРСЬКИЙ ШИФЕР»

до Головного управління ДФС у Донецькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 14 серпня 2017 року на суму 6821,61 гривень, № 000601215 від 14 серпня 2017 року частково на суму 22881,22 гривень, № від 14 серпня 2017 року на суму 482,73 гривень, № від 14 серпня 2017 року на суму 373,90 гривень

Товариство з обмеженою відповідальністю «КРАМАТОРСЬКИЙ ШИФЕР» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 14 серпня 2017 року на суму 6821,61 гривень, № 000601215 від 14 серпня 2017 року частково на суму 22881,22 гривень, № від 14 серпня 2017 року на суму 482,73 гривень, № від 14 серпня 2017 року на суму 373,90 гривень.

Заявлені вимоги позивач обґрунтував безпідставністю висновків фіскального органу, викладених в акті камеральної перевірки № 27/05-99-12-15/32879254 від 27 липня 2017 року, яким встановлено порушення термінів сплати самостійно визначених грошових зобов'язань з орендної плати за квітень, травень, липень, вересень, грудень 2015 року, січень 2016 року та січень 2017 року протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57, пункту 287.3, статті 287 Податкового кодексу України та порушення термінів сплати самостійно визначених грошових зобов'язань з орендної плати за квітень, травень, липень 2015 року протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57, пункту 287.3, статті 287 Податкового кодексу України.

На підставі акту камеральної перевірки від 27липня 2017 року були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № на суму 6821,61 гривень, № 000601215, яке позивач просить скасувати частково на суму 22881,22 гривень, № на суму 482,73 гривень та № на суму 373,90 гривень.

Позивач зазначає, що з початку проведення антитерористичної операції був зареєстрований та здійснював господарську діяльність в місті Краматорськ Донецької області, де проводилася антитерористична операція, тому пільги, встановлені статтею 6 Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» поширюються на нього як платника орендної плати за землю, а отже, він є звільненим за неналежне виконання податкових зобов'язань з зазначеного податку, оскільки згідно акту камеральної перевірки він допустив прострочення сплати орендної плати за землю в 2015 році, в березні 2016 року та в березні 2017 року.

Не зважаючи на те, що Законом № 1669 не визначено порядок застосування, вказаних у статті 6 тимчасових пільг щодо звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, позивач вважає, що в даному випадку ст. 6 Закону № 1669 підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Виходячи з наведеного, ТОВ «КРАМАТОРСЬКИЙ ШИФЕР» вважає, що податкові повідомлення-рішення від 14 серпня 2017 року, № , № 000601215, № , № є протиправними та просить їх скасувати.

Позивач просив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Представником відповідача М.І. Голубом 29 вересня 2017 року надано письмові заперечення (а.с. 110-111). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що камеральною перевіркою встановлено, що позивачем порушено норми пункту 57.1 статті 57, пункту 287.3, статті 287 Податкового кодексу України щодо несвоєчасної сплати сум узгоджених податкових зобов'язань по орендній платі з юридичних осіб за 2015, 2016 та 2017 роки, в результаті чого було прийнято спірні податкові повідомлення-рішення.

Щодо застосування дії Закону України № 1669 зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків регулюються Податковим кодексом України, а не законом 1669, тому застосовуються правила саме Податкового кодексу України. Зауважує, що позивач не має сертифікату Торгово-промислової палати про засвідчення форс-мажору на підприємстві позивача.

З зазначених причин відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в письмовому провадженні у відповідності до приписів ч. 4 ст. 122 КАС України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КРАМАТОРСЬКИЙ ШИФЕР» є юридичною особою, яке зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з кодом 32879254 з 09 лютого 2004 року, що доведено безкоштовним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 20-24).

ТОВ «КРАМАТОРСЬКИЙ ШИФЕР» перебуває на обліку як платник податків у ДПІ у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області з 25 лютого 2004 року, про що зазначено у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 23).

Фахівцями Головного управління ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «КРАМАТОРСЬКИЙ ШИФЕР» з питання своєчасної сплати узгоджених податкових зобов'язань з орендної плати за квітень, травень, липень, вересень, грудень 2015 року, січень 2016 року, січень 2017 року та за квітень, травень та липень 2015 року, про що складено акт від 27 липня 2017 року № 27/05-99-12-15/32879254 (а. с. 9-12).

Згідно висновків акту перевірки встановлено порушення позивачем термінів сплати самостійно визначених грошових зобов'язань з орендної плати за квітень, травень, липень, вересень, грудень 2015 року, січень 2016 року та січень 2017 року протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57, пункту 287.3, статті 287 Податкового кодексу України та порушення термінів сплати самостійно визначених грошових зобов'язань з орендної плати за квітень, травень, липень 2015 року протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57, пункту 287.3, статті 287 Податкового кодексу України.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем було прийнято спірні податкові повідомлення-рiшення від 14 серпня 2017 року:

№ , яким до позивача застосовано штраф у сумі 6821,61 гривень за несвоєчасну сплату самостійно узгодженого податкового зобов'язання на 34, 40, 44 днів у розмірі 20% (а.с. 14),

№ , яким до позивача застосовано штраф у сумі 23245,59 гривень за несвоєчасну сплату самостійно узгодженого податкового зобов'язання на 3, 9, 27, 30, 4, 12,13, 20, 14 днів у розмірі 10% (а.с. 15), яке позивач оскаржує частково у сумі 22881,22 гривень, оскільки містить вимогу про сплату штрафних санкцій за несвоєчасну сплату орендної плати за 14 днів, яка відбулась у березні 2017 року в сумі 364,37 гривень, коли редакцію статті 6 Закону України №1669-VII було змінено (а.с. 15),

№ , яким до позивача застосовано штраф у сумі 482,73 гривень за несвоєчасну сплату самостійно узгодженого податкового зобов'язання на 40 днів у розмірі 20% (а.с. 17),

№ , яким до позивача застосовано штраф у сумі 373,90 гривень за несвоєчасну сплату самостійно узгодженого податкового зобов'язання на 9, 30, 30 днів у розмірі 10% (а.с. 18).

Згідно розрахунків до податкових повідомлень-рішень всі штрафи застосовано по деклараціям з плати за землю за 2015, 2015 та 2017 роки.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно до приписів підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За вимогами підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства (пункт 288.1 статті 288 ПК України).

Пунктом 286.2 статті 286 ПК України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця, як визначено в пункті 287.3 статті 287 Податкового кодексу України.

Згідно до пункту 286.1 статті 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

Базою оподаткування земельним податком, зокрема, є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом (підпункт 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 ПК України).

Таким чином, ПК України зобов'язує надавати платників земельного податку звідність та своєчасно сплачувати вказаний податок.

Судом встановлено та матеріалами справі підтверджено, що позивачем самостійно задекларовано до сплати по декільком земельним ділянкам у 2015 році - 684800,76 гривень, 19309,34 гривень та 687698,08 гривень, у 2016 році - 22153,95 гривень, 44307,96 гривень та 985618,48 гривень, у 2017 році - 44307,90 гривень, що підтверджено відповідними деклараціями за вказані роки та уточненнями до них( а.с. 38-109).

Факт несвоєчасності сплати грошових зобов'язань з орендної плати, описаній в таблицях 1 та 2 до акту перевірки (а.с. 10-12) сторонами також не заперечується. Проте, позивач вважає, що до нього повинна застосовуватись податкова пільга.

Стосовно застосування пільги щодо звільнення від плати за земельні ділянки господарюючих суб'єктів, встановленої статтею 6 Закону України № 1669-VII від 02.09.2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд зазначає наступне.

Законом України №1669-VII від 02.09.2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набрав чинності 15.10.2014 року передбачено певні заходи щодо забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014р. №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Краматорськ Донецької області.

Дію вказаного розпорядження зупинено розпорядженням Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014р.

Вказані розпорядження втратили чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Вказаним розпорядженням до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Краматорськ (пункт 16), де був зареєстрований позивач згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Тобто, у період невиконання обов'язків платника земельного податку (2015-2017 роки) позивач знаходився на території населеного пункту, визначеного переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція.

Статтею 10 Закону України № 1669-VII встановлено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Позивачем не надано у якості доказів настання форс-мажорних обставин сертифікату Торгово-промислової палати України. Однак у якості доказу надано лист Донецької ТПП від 15 вересня 2017 року № 585/12.1-21-03 про те, що стаття 6 та 7 Закону № 1669 не містять умов наявності форс-мажорних обставин або обставин непереборної сили у якості підстав для такого звільнення (а.с. 36-37).

Щодо застосування пільги, встановленої статтею 6 Закону України № 1669-VII від 02.09.2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд зазначає, що пільга щодо звільнення від сплати орендної плати за користування земельними ділянками, зокрема, у місті Краматорську існувала до 07 червня 2016 року, тобто, до внесення відповідних змін у статтю 6 зазначеного Закону.

У 2015 році така пільга існувала, однак за відсутності механізмів її застосування у Законі України № 1669-VII, позивач самостійно задекларувавши до сплати суми земельного податку, для застосування даної пільги повинен був виконати приписи Податкового кодексу України та подати уточнені декларації, зменшивши раніш подані показники до нуля.

Представником відповідача надано детальний розрахунок сум штрафних санкцій у розрізі спірних податкових повідомлень-рішень та декларацій за 2015, 2016 та 2017 роки (а.с. 152). Також надано інтегровану картку платника орендної плати (а.с. 112-144).

Судом встановлено, що позивачем до дати проведення перевірки зменшено до нуля зобов'язання з орендної плати за 2016 рік лише за декларацією № від 19.02.2016 року, уточненої ним 14.03.2016 року, тобто, до дати проведення перевірки. Тому суд має частково задовольнити вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 14 серпня 2017 року в частині 8182,72 гривень по декларації за 2016 рік.

Крім того, у вказаному ППР також містяться суми штрафу за несвоєчасну сплату зобов'язань по деклараціях: за 2015 рік, яка не зменшена, а збільшена позивачем на 102,68 гривень, а тому у цій частині вимог слід відмовити та по декларації за 2017 рік. В частині штрафних санкцій за несвоєчасну сплату зобов'язань за 2017 рік у сумі 364,37 гривень позивач вказане ППР не оскаржує.

В частині позовних вимог щодо скасування трьох інших ППР слід відмовити, виходячи з наступного. В податкових повідомленнях-рішеннях № , та від 14 серпня 2017 року містяться суми штрафних санкцій на несвоєчасну сплату грошових зобов'язань з орендної плати по деклараціях за 2015 рік.

Зобов'язання за 2015 рік, що були уточнені 31.08.2017 року та 13.09.2017 року, суд не бере до уваги, оскільки були надані після проведення перевірки та нарахування штрафних санкцій (а.с. 82-87 та 88-93). Уточнення декларації за 2015 рік, що подано 28.01.2016 року було подано до проведення перевірки, але не до зменшення зобов'язань до нуля, а до збільшення на 102,68 гривень у зв'язку із помилкою (а.с. 94-97).

За таких обставин, вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 14 серпня 2017 року на суму 6821,61 гривень, № 000601215 від 14 серпня 2017 року частково на суму 22881,22 гривень, № від 14 серпня 2017 року на суму 482,73 гривень, № від 14 серпня 2017 року на суму 373,90 гривень підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі положень Податкового кодексу України та на підставі ст.ст. 8 - 11, 40, 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «КРАМАТОРСЬКИЙ ШИФЕР» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 14 серпня 2017 року на суму 6821,61 гривень, № 000601215 від 14 серпня 2017 року частково на суму 22881,22 гривень, № від 14 серпня 2017 року на суму 482,73 гривень, № від 14 серпня 2017 року на суму 373,90 гривень - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 000601215 від 14 серпня 2017 року частково на суму 8182,72 гривень.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління ДФС у Донецькій області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КРАМАТОРСЬКИЙ ШИФЕР» судові витрати з судового збору у розмірі 424 (чотириста двадцять чотири) гривні 00 копійок.

Постанова прийнята в нарадчій кімнаті 29 вересня 2017 року.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Голубова Л.Б.