Справа № 804/1278/17
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2017-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
22 лютого 2017 р.Справа №804/1278/17

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Степаненко В.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про скасування рішень.
Ухвалою суду від 22 лютого 2017 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні.
Поряд із цим, 21 лютого 2017 року позивачем до суду подано клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії Рішення Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 33806949 від 10.02.2017 року 14:34:41 щодо реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна: квартира АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та заборони будь-яким державним реєстраторам речових прав вчиняти реєстраційні дії щодо обєкту нерухомого майна: квартира АДРЕСА_1.
В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а саме заборони відчуження квартири АДРЕСА_1, яка належить позивачу на підставі рішення суду та протиправно зареєстрована за ОСОБА_4, може завдати позивачу значних збитків, оскільки третя особа може володіти та роз поряджатись спірним майном на власний розсуд, в тому числі передати у власність інших осіб.
Вивчивши подане позивачем клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд вважає, що воно підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.
Згідно частини 2 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.
Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», судам необхідно враховувати, що згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.
Вищевикладена позиція Вищого адміністративного суду України кореспондується з частинами 3 та 4 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, в силу яких, адміністративний позов може бути забезпечено зупиненням дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржують ся, або забороною вчиняти певні дії.
Згідно із пунктом 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
Також, згідно із пунктом 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» судам слід мати на увазі, що забезпечення адміністративного позову у спосіб не передбачений Законом є неприпустимим, оскільки це є вихід за межі підстав забезпечення позову, передбачених частиною першою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно з частиною 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.
Розглянувши подане позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову, судом встановлено, що заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 січня 2017 року у справі №202/8057/16-ц визнанно за ОСОБА_5 право приватної власності на квартиру АДРЕСА_2, яке набрало законної сили 30.01.2017 року.
1 лютого 2017 року позивач звернувся до державного реєстратора приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 із заявою про державну реєстрацію права на вказану квартиру на підставі вказаного рішення Індустріального суду м. Дніпропетровська. Розгляд заяви було зупинено у звязку з направленням запиту до КП «ДМБТІ» ДОР щодо наявності реєстрації права власності на квартиру до 01.01.2013 року. Згідно інформації від КП «ДМБТІ» ДОР від 13.02.2017 вих. №1728 станом на 31.12.2012 року в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_3 відсутні відомості про право власності.
У звязку з отрмання інформації від КП «ДМБТІ» ДОР розгляд заяви від 01.02.2017 року було поновлено, однак, 14 лютого 2017 року державним реєстратором відмовлено у державній реєстрації прав на зазначену квартиру (рішення №33852172) , оскільки 10.02.2017 року Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 Ольго.ю Валеріївною на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданого нею 10.02.2017 року за реєстровим номером №1244 зареєстровано право власності на квартиру за ОСОБА_4.
Тож, на підставі вказаного рішення ОСОБА_4 набула права володіти та розпоряджатися спірним обєктом нерухомого мана.
На підставі зазначених реєстраційних дій будь-якими державними реєстраторами речових прав можуть вчинятися дії щодо подальшого відчуження вказаного обєкту нерухомого майна.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення відповідача від 10.02.2017 року щодо реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна: квартира АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 має очевидні ознаки протиправності, з огляду на те, що пунктами 11 та 12 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015 року №1127, передбачено, що реєстрація заяв у базі даних заяв проводиться в порядку черговості їх надходження та розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.
Однак, суд не надає оцінки самому рішенню та його відповідності нормам закону, оскільки це буде зроблено в судовому засіданні при розгляді справи по суті.
Таким чином, не прийняття заходів забезпечення позову може призвести до ситуації, що ускладнить виконання рішення суду по цієї справі у разі задоволення позову. Здійснення подальших дій будь-якими реєстраторами на підставі здійснених 10.02.2017 року змін може призвести до вчинення подальших змін власників обєкту нерухомого майна, що значно ускладнить або унеможливить виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог.
Забезпечення адміністративного позову у формі зупинення дії оскаржуваного рішення та заборони вчиняти певні дії відповідає процесуальним приписам частин 3 та 4 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України та враховує правову позицію, наведену в пункті 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ».
З огляду на вищезазначене, спосіб забезпечення позову співвідноситься з предметом, обставинами і ціною позову, а отже існує конкретний зв'язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому вжитий судом захід забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.
Враховуючи вищевикладені обставини справи та положення законодавства, керуючись пунктом 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», частинами 1, 2, 4 статті 117, частиною 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд, -

Клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів адміністративного позову задовольнити.
Зупинити дію Рішення Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 33806949 від 10.02.2017 року 14:34:41 щодо реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна: квартира АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 до набрання рішенням суду у справі №804/1278/17 законної сили.
Заборонити будь-яким державним реєстраторам речових прав вчиняти реєстраційні дії щодо обєкту нерухомого майна: квартира АДРЕСА_1 до набрання рішенням суду у справі №804/1278/17 законної сили.
Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_7