Справа № 308/12385/16-а
Суддя: Дергачова Н. В.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2017 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції в Закарпатській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови, який обґрунтовує тим, що 15 листопада 2016 року близько 13 год. 05 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Легоцького, за кругом, біля магазину «Токіо» в м. Ужгород, він був зупинений патрульним автомобілем поліції, та працівник патрульної поліції звинуватили його у порушенні п. 2.9 ПДР України. Пояснення позивача, що він не розмовляв по телефону зазначає працівник поліції не прийняв до уваги, та направився до службового автомобіля для складання постанови про адміністративне правопорушення.

Позивач зазначає, що жодних доказів порушення ним правил дорожнього руху інспектор не надав, а тому вважає постанову серії АР № 059515 від 15 листопада 2016 року відносно нього незаконною та просить її скасувати.

Позивач у судове засідання 18.09.2017 року не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом повідомлений належним чином, проте ним на адресу суду була подана заява про можливість розгляду справи без його участі.

Відповідач в судове засідання 18.09.2017 року не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. 20.01.2017 року представником відповідача на адресу суду були подані письмові заперечення, а листом від 18.09.2017 року представник Управління патрульної поліції України у містах Ужгороді та Мукачеві попросив суд розглянути дану справу без його участі та відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено що 15 листопада 2016 року інспектором патрульної поліції міст Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції України ОСОБА_2, відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії АР № 059515 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КпАП України із накладенням на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 425,00 грн.

З постанови серії АР № 059515 від 15.11.2017 року вбачається, що позивач ОСОБА_1, о 15 год. 17 хв., 15.11.2016 р., по вул. Легоцького в місті Ужгород, керуючи транспортним засобом марки Citroen XS Picasso, державний номерний знак НОМЕР_2, розмовляв по телефону тримаючи його в руці, чим порушив п. 2.9 ПДР.

На підставі зазначеного інспектором патрульної поліції ОСОБА_2, було винесено відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як передбачено ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Диспозицію ч. 2 ст. 122 КпАП України передбачено відповідальність зокрема за користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук.

Відповідно до п. п. 2.9 «Д» Правил дорожнього руху, водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами звязку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як передбачено ч. 2 ст. 71 КАС України, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкту владних повноважень обовязок з доведення правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин відповідачі у справі зобовязані довести правомірність рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху відповідними доказами.

На підтвердження правомірності оскаржуваної постанови представником відповідачів представлено суду диск з відеофіксацією правопорушення. Однак переглянутий в судовому засіданні відеозапис не містить фіксації вчинення позивачем безпосередньо адміністративного правопорушення, а саме, що такий під час руху автомобіля тримав в руці засіб звязку та користувався ним. Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення представником відповідача суду не надано.

Крім цього, судом за ухвалою від 20.01.2017 року було витребувано від оператора мобільного звязку ПрАТ «МТС Україна», вул. Лейпцизька 15, г. Київ, 01601, роздруківку з'єднань мобільного телефону ОСОБА_1 мобільний номер +13 за період з 12 год. 00 хв. 15 листопада 2016 року по 14 год. 00 хв. 15 листопада 2016 року, з зазначенням координат базових станцій, проте жодних відомостей від оператора мобільного звязку на адресу суду не надходило.

У запереченнях поданих представником Управління патрульної поліції у м. Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, ОСОБА_3, жодних пояснень щодо фактів вкладених в адміністративному позові ОСОБА_1 щодо того, що ОСОБА_1 розмовляв по телефону 15 листопада 2016 року під час керування автомобілем та доказів фактів викладених у постанові серії АР № 059515 від 15 листопада 2016 року, не було зазначено.

Як встановлено з матеріалів справи, при винесенні постанови інспектор не дав належної оцінки і не вжив всіх заходів для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення, не прийняв до уваги усі пояснення водія ОСОБА_1 щодо відсутності його вин и у вчиненні правопорушення.

З огляду на зазначене вище оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності та враховуючи те, що в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення жодних доказів про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 суду не представлено, а також зважаючи на те, що відповідачі в силу покладених на них обовязку не довели правомірність оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку наявність підстав для визнання протиправною та скасування постанови серії АР № 05951556 від 15.11.2016 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачеві лейтенантом поліції ОСОБА_2, по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

За ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 17-19, 69-71, 128, 158-163, 167, 171-2 КАС України, ст.ст. 9, 17, 18, 33, 122, 247, 251, 254, 258, 268, 284, 288, 293 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції в Закарпатській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії АР № 059515 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу відносно ОСОБА_1, у розмірі 425 грн. (чотириста двадцять п'ять гривень) по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за вчинення адміністративного правопорушення 15 листопада 2016 року - закрити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н.В. Дергачова