Справа № 4119/11/2070
Суддя: Бездітко Д.В.
Дата ухвалення: 2011-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 листопада 2011 р. № 2а- 4119/11/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Бездітка Д.В.,

суддів Біленського О.О., Супрун Ю.О.,

при секретарі судового засідання - Фоміній В.В.,

за участю: представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Системне обслуговування та логістика обєктів"

до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі міста Харкова

про скасування податкового повідомлення-рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариства з обмеженою відповідальністю "Системне обслуговування та логістика обєктів", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача, Державної податкової інспекції у Дзержинському районі міста Харкова, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення - рішення, Форма «В1», від 08.04.2011р. № НОМЕР_1 видане Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі міста Харкова.

Позивач не погоджується з висновками податкового органу, що викладені в акті перевірки від 29.03.2011 року №841/07-0/34861144 щодо порушення позивачем вимог п.1.8 ст.1, п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», на підставі яких відповідачем складно оскаржуване податкове повідомлення - рішення. Позивач вважає вказані висновки хибними, таким що не відповідають Конституції та законодавству України, що діяло на момент здійснення спірних господарських операцій, практиці Європейського суду та Верховного Суду України, оскільки правомірність господарських операцій позивача з контрагентами підтверджується платіжними дорученнями, належним чином оформленими податковими накладними, вантажними митними деклараціями.

В судовому засіданні представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, виходячи із доводів позовної заяви та додаткових письмових пояснень.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити через безпідставність. Згідно наданих до суду письмових заперечень пояснив, що оскаржуване в даній справі податкове повідомлення-рішення є цілком законним та обґрунтованим, винесеним відповідно до вимог чинного законодавства, а позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, посилаючись на письмові заперечення на адміністративний позов.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі міста Харкова на підставі наказу від 23.03.2011р. № 692, виданого ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова, згідно пп. 78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового Кодексу України, була проведена невиїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Системне обслуговування та логістика обєктів" з питань правових відносин з приватним підприємством «Росмет»(), Товариством з обмеженою відповідальністю НВФ «Мідіел»() за період з 01.04.2010р.- 30.11.2010р., за результатами якої складено акт від 29.03.2011 року №841/07-0/34861144.

Відповідно до висновків акту перевірки від 29.03.2011 року №841/07-0/34861144, були встановлені порушення позивачем вимог п.1.8 ст.1, п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого: зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по декларації з ПДВ за жовтень 2010 року у розмірі 166667,0 грн.; зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по декларації з ПДВ за листопад 2010 року у розмірі 40794,0 грн.

З усних пояснень наданих представником відповідача в судовому засіданні, встановлено, що в акті перевірки від 29.03.2011 року №841/07-0/34861144, екземпляр якого було надіслано на адресу позивача, податковим органом було допущено технічну описку, зазначено періоди зменшення бюджетного відшкодування з ПДВ по деклараціях за вересень, жовтень, замість вірних декларацій: жовтень, листопад 2010 року.

На підставі висновків вказаного акту перевірки від 29.03.2011 року №841/07-0/34861144, Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі міста Харкова було винесено податкове повідомлення-рішення від 08.04.2011р. № НОМЕР_1, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобовязань наступних періодів) з податку на додану вартість всього в розмірі 207461,0 грн.

Щодо виявлених порушень податкового законодавства України суд зазначає наступне.

З акту перевірки вбачається, що в ході проведення виїзної позапланової документальної перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника у банку по декларації з ПДВ за листопад 2010 року, яка виникла за рахунок відємного значення з ПДВ, що декларувалось в жовтні 2010 року та уточнюючому розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок до декларації з ПДВ за жовтень 2010р. яка виникла за рахунок відємного значення з ПДВ, що декларувалось за період травень 2010р., липень 2010р. вересень 2010р. при дослідженні ланцюга постачання до виробника (імпортера, кінцевого надавача послуг/робіт тощо), та встановлення факту здійснення господарських операцій в цілому, не встановлено надмірної сплати податку на додану вартість по ланцюгам руху товару від ПП «Росмет»в бік ТОВ „С.О.Л.О.», від ТОВ НВФ «Мідіел»в бік ТОВ „С.О.Л.О».

Всього за результатами перевірки сума непідтвердженого податкового кредиту за період з 01.04.2010р. по 30.11.2010р. 224711,0 грн.

Судом встановлено, що ТОВ "С.О.Л.О." було надано до податкового органу уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок до податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2010 року (вх. № 27.12.2010р.) та розрахунок суми бюджетного відшкодування із задекларованою сумою, що підлягає бюджетному відшкодуванню на поточний рахунок платника у банку у розмірі 1129249,0 грн.

Причина виникнення від'ємного значення суми ПДВ в травні 2010р., липні 2010р. - жовтні 2010р. та бюджетного відшкодування в жовтні 2010р., листопаді 2010р. - здійснення підприємством експортних операцій, які оподатковувались за нульовою ставкою ПДВ згідно пп. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону України "Про податок на додану вартість", та придбання на митній території України ТМЦ для подальшої реалізації за межами України (частини машин шахтних підйомних, лебідки).

До складу податкового кредиту перевіряємого періоду ТОВ «С.О.Л.О.»було включено податкові накладні від наступних контрагентів: ПП „Росмет" (, ІПН 36, м. Донецьк) на загальну суму ПДВ 17250,0 грн.; ТОВ НВФ «Мідіел»(, ІПН 78, м. Донецьк) на загальну суму ПДВ 1271204,84 грн.

З акту перевірки від 29.03.2011 року №841/07-0/34861144 вбачається що, в ході проведення відповідачем виїзної позапланової документальної перевірки ТОВ «С.О.Л.О.», за результатами якої складено акт від 07.02.2011р. №261/07-0/34861144, з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у відповідності до п. 4.3. наказу ДПА України № 350 від 18.08.2005р. "Методичні рекомендації щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість", з метою підтвердження нарахування ТОВ «С.О.Л.О.»податкового кредиту за відповідні періоди, тобто дослідження ланцюга постачання до виробника (імпортера), та встановлення факту здійснення господарських операцій в цілому, податковим органом були надіслані запити на підтвердження взаємовідносин по основним постачальникам до інших податкових інспекцій.

Отримані відповіді податкових інспекцій щодо взаємовідносин позивача по основним постачальникам, не дали можливості провести податковому органу зустрічну перевірку і підтвердити включення податкових накладних контрагентами до податкових зобов'язань та визначити надходження відповідних сум податку на додану вартість до бюджету.

Наведена інформація не дала можливості підтвердити взаємовідносини ТОВ «С.О.Л.О.»з контрагентами та не дає можливості перевірити ланцюги постачання до виробника (імпортера).

Вказані запити Державної податкової інспекції у Дзержинському районі міста Харкова щодо підтвердження взаємовідносин позивача по основним постачальникам, які було надіслані до інших податкових інспекцій, відповіді на вказані запити, долучені до матеріалів справи.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст. 71 КАС України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем до матеріалів справи не надано документи, які б спростовували висновки податкового органу, що зазначені в акті перевірки щодо неможливості підтвердження взаємовідносин позивача з контрагентами по ланцюгу постачання товару.

Суд вважає, що висновки з приводу вищевказаного є суттєвою підставою для винесення податковим органом повідомлення-рішення, яким зменшено суму бюджетного відшкодування за вказані періоди.

Також слід звернути увагу на те, що в зменшення суми бюджетного відшкодування відбулося виключно за господарськими операціями підприємства позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю НВФ «Мідіел».

Відповідно п.1.8. ст.1 Закону України «Про податок на додану вартість», бюджетне відшкодування сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у звязку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Згідно пп.7.4.1, п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8цього Закону, протягом такого звітного періоду у звязку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

У відповідності п.п.7.4.5., п.7.4. ст.7 Закону України від 03.04.1997р. №іб8/97-ВР «Про податок на додану вартість»із змінами та доповненнями, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у звязку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «С.О.Л.О.»було укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю НВФ «Мідіел»договір від 27.08.2010 року № 27/МИ-10.

Відповідно до умов договору від 27.08.2010 року № 27/МИ-10, ТОВ НВФ «Мідіел»(поставщик) зобовязується передати ТОВ «С.О.Л.О.»(покупцю) товар «Лебедка ЛПЭП 45У та Лебедка ЛПЭР-5/1000».

Суд вважає необхідним зазначити, що вказаний договір підписаний в.о. директором ТОВ НВФ «Мідіел»ОСОБА_5, але підпис на договорі візуально відрізняється від підпису на видатковій накладній №РН-000029 від 13.10.2010р. та договорі №09/МИ-10 від 02.04.2010р., які також підписані вказаною особою.

Відповідно до п.п.3.5. п.3 умов вказаного договору, поставщик разом з товаром поставляє паспорти заводів виробників.

Позивачем надано до суду копії паспортів на вказаний товар, в яких зазначено, що безпосереднім виробником продукції є саме ТОВ НВФ «Мідіел».

Судом було здійснено запит до ТОВ НВФ «Мідіел»щодо направлення на адресу суду документів, які б свідчили про повноваження Товариства з обмеженою відповідальністю Мідіел видавати технічні паспорти на продукцію, що поставлялась на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю Системне обслуговування та логістика обєктів, на підставі договору №27/МИ-10 від 27.08.2010р.

На адресу суду надійшли копії документів, які не завірені належним чином, а саме Ліцензія, відповідно якої у підприємства ТОВ НВФ «Мідіел»відсутні повноваження на переобладнання та виготовлення «Лебедка ЛПЭП 45У та Лебедка ЛПЭР-5/1000». Документи, які надані представниками позивача в судовому засідання та долучені до матеріалів справи (Сертифікати на систему управління якістю) також не завірені належним чином та не підтверджують повноваження ТОВ НВФ «Мідіел»на видачу паспортів на вказану продукцію. Копії Сертифікатів на систему управління якістю, які оглянуті в судовому засіданні, завірені підприємством ТОВ НВФ «Мідіел»без зазначення прізвища особи, яка поставила свій підпис на документах та без відповідних повноважень на здійснення таких дій. Отже, зважаючи на положення ст. 70 КАС України судом до уваги не приймаються вказані вище документи.

В ході розгляду справи судом досліджувалось подальша реалізація вказаної продукції підприємством позивача.

Так колегією суддів встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю Системне обслуговування та логістика обєктів та ДП «ХЕМЗ»укладені договори №20 від 12.10.2010р на подачу та прибирання вагонів і договір зберігання №19 від 12.10.2010р., які підписані відповідно відомостям, які вказані в договорах, в.о. директором ОСОБА_6

При дослідження питання розвантаження та завантаження товару підприємством позивача надано ОСОБА_6 №97073 від 31.10.2011р. до договору №19 від 12.10.2010р., відповідно якого здійсненні послуги щодо завантаження товару.

Суд зазначає, що документів, які б підтверджували факт розвантаження товару на підприємстві ДП «ХЕМЗ»представника позивача не надано та такі докази відсутні в матеріалах справи.

При дослідження договорів №№19, 20 від 12.10.2010р. та ОСОБА_6 №97073 від 31.10.2011р. судом встановлено, що договори підписані в.о. директором ДП «ХЕМЗ»ОСОБА_6, а ОСОБА_6 №97073 підписаний від імені ОСОБА_7 Так судом було встановлено, що підписи в договорах та ОСОБА_6 візуально не відрізняються, а відповідно наданим поясненням представниками позивача взагалі зясовано, що вказані документи підписані від імені ДП «ХЕМЗ»фізичною особою Касторним в присутності директора підприємства позивача. Документи, які б підтверджували право на підписання вказаних документів Касторним в матеріалах відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу на те, що в порушення умов договору, а саме п.5.1 договору підприємством позивача не отримано разом із поставленою продукцією сертифікатів якості на товар або паспортів заводи-виробника продукції.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні базується на принципах, відповідно до яких ніхто не може бути змушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Отже, дії Державної податкової інспекції у Дзержинському районі міста Харкова щодо складання оскаржуваного рішення, вчиненні в межах повноважень податкового органу та у спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

За таких обставин, висновки податкового органу, що викладенні в акті перевірки відповідають дійсності, а податкове повідомлення - рішення відповідача від 08.04.2011р. № НОМЕР_1 видане Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі міста Харкова відповідає ч.3 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими, спростовуються зібраними доказами по справі та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст..94 КАС України судовий збір позивачу не повертається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Системне обслуговування та логістика обєктів" до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі міста Харкова про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення або, в разі оголошення у судовому засіданні вступної та резолютивної частини протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. В разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 11.11.2011 року.

Головуючий суддя Д.В. Бездітко

суддя О.О. Біленський

суддя Ю.О. Супрун