Справа № 826/9241/17
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/9241/17 Головуючий у 1-й інстанції: Шрамко Ю.Т. Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А
26 вересня 2017 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого Василенка Я.М.,
суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,
при секретарі Скаленку Р.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.08.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, військової частини № НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про скасування наказу, поновлення на роботі, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому, просила:
- скасувати наказ начальника 8 прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 20.04.2016 № 280-ос, згідно якого старшину ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби - майстра першого відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Чонгар» було звільнено у відставку за п. «б» пункту 1 частини 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та виключено із списків особового складу;
- поновити позивача на посаді заступника інспектора прикордонної служби - майстра першого відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби;
- зобов`язати відповідачів виплатити грошове забезпечення (заробітну плату) за час вимушеного прогулу з 21.04.2016.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.08.2017 позовну заяву ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, військової частини № НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про скасування наказу, поновлення на роботі, зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, як таку що постановлена з порушенням норм процесуального права, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з`явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Мотивами оскаржуваної ухвали є те, що позивачем був без поважних причин пропущений місячний строк звернення до суду, встановлений ч. 3 ст. 99 КАС України.
Колегія суддів погоджується з мотивами та висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.
Згідно до п. 5 ч. 1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення).
Відповідно до ст. 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.
Відповідно до частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час звільнення позивача з військової служби) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга).
Згідно з ч. 3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Отже, станом на час звільнення позивача з публічної служби встановлювався місячний строк звернення до суду в справах щодо, зокрема, проходження та звільнення з публічної служби.
З матеріалів справи вбачається, що наказом начальника 8 прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 20.04.2016 № 280-ос старшину інспектора прикордонної служби - майстра першого відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_1 було звільнено у відставку за п. «б» пункту 1 частини 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та виключено із списків особового складу.
Вважаючи вказаний наказ протиправним, позивач протягом другої половини 2016 року та першої половини 2017 року зверталась із заявами до структурних підрозділів Державної прикордонної служби України, в яких просила поновити її на роботі.
Вищенаведене вказує на те, що в другій половині 2016 року ОСОБА_1 вже було відомо про оскаржуваний наказ та відповідно про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Водночас, позивач звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним адміністративний позовом тільки 24.07.2017.
Щодо наявності поважних причин для поновлення строку звернення з адміністративним позовом колегія суддів враховує наступне.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
У главі 8 Кодексу адміністративного судочинства України визначено два види строків - строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом і процесуальні строки. Відповідно до такого поділу строків розрізняються як процедура їх поновлення, так і наслідки їх пропущення. Наслідки пропущення строків звернення з адміністративним позовом визначено у ст. 100 КАС України.
Про необхідність перевірки судом вимог КАС України щодо строків звернення з адміністративним позовом, дослідження наявності саме поважних причин для їх поновлення зазначено й у п.п. 13-14 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ».
Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Місячний строк визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із відповідним позовом.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що за процесуальним законодавством поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася до суду та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення дій, що підтверджені належними доказами.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що будь-яких поважних причин пропуску строку звернення до суду позивачем не наведено.
Отже, враховуючи, що про порушення своїх прав позивач дізналась в другій половині 2016 року та дату звернення позивача до суду першої інстанції 24.07.2017, судом першої інстанції вірно залишено дану позовну заяву без розгляду на підставі вимог ст. 100 КАС України, оскільки позивачем порушено місячний сирок звернення до суду, встановлений ч. 3 ст. 99 КАС України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Апелянтом не доведено жодними доказами правомірність вимог апеляційної скарги.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206 КАС України, суд
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.08.2017 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений 28.09.2017.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.