Справа № 428/3323/17
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

25 вересня 2017 року м. Київ К/800/26688/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швець В.В., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 4 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання неправомірною відмови у виплаті одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

До Вищого адміністративного суду України надійшла зазначена касаційна скарга.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 3 серпня 2017 року касаційну скаргу залишено без руху у зв'язку з невідповідністю вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, а особі, яка її подала, надано строк для усунення вказаних недоліків.

У визначений строк недоліки усунуто.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського у зв'язку із визначенням III групи інвалідності внаслідок захворювання у відповідності до вимоги статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» та зобов'язати Головне управління Національної поліції в Луганській області здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського у зв'язку із визначенням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання у відповідності до вимог статей 97, 99, 100 Закону України «Про національну поліцію» та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він з 2006 року по листопад 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з листопада 2015 року по червень 2016 року - проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області на посаді інспектора роти дорожньо-патрульної служби підпорядкованої Головному управлінню Національної поліції в Луганській області. У червні 2016 року позивача звільнено зі служби в поліції через хворобу. Свідоцтвом військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об'єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області» позивача визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час у зв'язку із хворобою, пов'язаною з проходженням служби в органах внутрішніх справ. 5 липня 2016 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності та 35% втрати професійної працездатності. Відповідно до висновку обласної МСЕК причиною втрати професійної працездатності є хвороба, що пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ. В грудні 2016 року позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Луганській області з заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із втратою працездатності поліцейського, надавши всі необхідні документи для призначення такої допомоги. Однак листом від 29 грудня 2016 йому було відмовлено у призначенні допомоги та повернуто без виконання повний пакет документів, оскільки випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога поліцейським, яким інвалідність встановлена внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва) пов'язаних з виконанням службових обов'язків або проходженням служби в органах внутрішніх справ статтею 97 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачені. Призначення та виплата одноразової грошової допомоги можлива у разі відповідності висновку МСЕК до випадків, передбачених статтею 97 Закону України «Про Національну поліцію». Позивач вважає що має право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4.

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 квітня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання у відповідності до вимог статті 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Зобов'язано Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в разі втрати працездатності поліцейського у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання у відповідності до вимог пункту 4 частини 1 статті 97, підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 99, статті 100 Закону України «Про Національну поліцію» та наказу Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11 січня 2016 року «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського» в розмірі 112000 грн.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 4 липня 2017 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання у відповідності до вимог статті 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Зобов'язано Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в разі втрати працездатності поліцейського у зв'язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання у відповідності до вимог пункту 4 частини 1 статті 97, підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 99, статті 100 Закону України «Про Національну поліцію» та наказу Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11 січня 2016 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського» в розмірі 112000 грн.

Так, судами встановлено, що позивач з серпня 2006 року по листопад 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з листопада 2015 року по червень 2016 року - у Національній поліції в Луганській області.

Згідно посвідчення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області від 6 листопада 2015 року серії МВ № 027890 позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій.

Наказом Головного управління Національної поліції від 13 червня 2016 року № 385 о/с позивача звільнено на підставі пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» через хворобу.

Відповідно до свідоцтва про хворобу військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об'єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області» від 27 травня 2016 року № 81 позивач отримав хворобу, пов'язану з проходженням служби у органах внутрішніх справ та був визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час.

Згідно довідки до Акту огляду Медико-соціальної експертної комісії від 5 липня 2016 року серії 12ААА № 441294 позивачу з 4 липня 2016 року по 4 липня 2017 року встановлено ІII групу інвалідності за захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Висновок про умови та характер праці - протипоказана праця, пов'язана із статико-кинетичним перенавантаженням хребта.

Згідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 5 липня 2016 року серія 12ААА №008824 встановлено, що рівень втрати професійної працездатності позивача становить 35% з 4 липня 2016 року до 1 серпня 2017 на підставі Акту огляду МСЕК №61-805.

У зв'язку з вищевикладеними обставинами, позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Луганській області із заявою та всіма необхідними документами про призначення і виплату йому одноразової грошової допомоги, у зв'язку з тим, що він отримав ІІІ групу інвалідності від хвороби, пов'язаної з виконанням службових обов'язків.

Проте листом від 29 грудня 2016 року позивачу повернуто пакет документів та повідомлено, що випадки за яких призначається одноразова грошова допомога поліцейським, яким інвалідність встановлено внаслідок захворювання, поранення (контузії, травм або каліцтва), пов'язаних з виконанням службових обов'язків в органах внутрішніх справ статтею 97 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачені.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 у зв'язку із втратою працездатності та встановлення інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах поліції.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов частково, суд апеляційної інстанції виходив з аналогічних висновків суду першої інстанції про те, що оскільки останнім місцем служби позивача було Головне управління Національної поліції в Луганській області, то на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону України «Про Національну поліцію», у зв'язку з чим він має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4.

Крім того, суд апеляційної інстанції виходив з безпідставності посилань відповідача на те, що статтею 97 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачено виплату позивачу одноразової грошової допомоги, оскільки згідно підпункту 4 пункту 5 розділу 1 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4, дано значення терміну «пов'язаного з проходженням служби в поліції», що визначає випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до якої пов'язаного з проходженням служби в поліції (пункти 4, 6 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію») - це є обставина, яка виникла внаслідок отриманого захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а тому відмова відповідача провести нарахування та виплату позивачу одноразової грошової допомоги не ґрунтується на вимогах закону, а тому є неправомірною.

Також апеляційний суд виходив з того, що спір у даній справі стосовно наявності права у позивача на нарахування та виплату одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського є спором з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення з публічної служби, при цьому відповідачем у даній справі є державний орган - Головне управління Національної поліції в Луганській області, а тому дана адміністративна справа підсудна Луганському окружному адміністративному суду, а не Сєвєродонецькому міському суду Луганської області, у зв'язку з чим суд першої інстанції розглянув даний адміністративний спір з порушенням предметної підсудності, що є підставою для скасування судового рішення та прийняття нової постанови.

Головне управління Національної поліції в Луганській області подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову у зв'язку із необґрунтованістю.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити не лише посилання на помилкове застосування норм матеріального права при вирішенні справи та порушення судами норм процесуального права, а і пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи.

У касаційній скарзі Головне управління Національної поліції в Луганській області посилається на те, що захворювання позивача пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а не в органах поліції, а тому позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки відповідно до частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» необхідною умовою для отримання поліцейським одноразової грошової допомоги є встановлення йому інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби саме в органах поліції.

Крім того, відповідач посилається на те, що за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до положень Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

Проте із вказаними доводами Головного управління Національної поліції в Луганській області погодитись не можна з огляду на те, що відповідно до частини 2 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського відповідно до статей 97 - 101 Закону України «Про Національну поліцію», наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

За правилами пункту 1 розділу ІІ цього Порядку від 11 січня 2016 року №4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до відомостей довідки до Акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 5 липня 2016 року серії 12ААА № 441294 позивачу з 4 липня 2016 року по 4 липня 2017 року встановлено IIІ групу інвалідності в результаті захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, тобто після звільнення позивача з Національній поліції, а тому, як правильно зазначено судами попередніх інстанцій, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції, дана касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки особа, яка її подала, не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Луганській області на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 4 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання неправомірною відмови у виплаті одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського та зобов'язання вчинити певні дії, а додані до касаційної скарги матеріали повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Швець