Справа № 804/16066/15
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чередниченка В.Є.

суддів: Іванова С.М. Ясенової Т.І.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСПЛАВ» 12 грудня 2015 року звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області правонаступником якої є Державна податкова інспекція у Чечелівському районі м. Дніпро Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, згідно з яким просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у прийнятті податкової декларації ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ» з податку на додану вартість за серпень 2015 року.

Позов обґрунтовано тим, що засобами електронного зв'язку ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ» направило податкову декларацію за податковий період серпень 2015 року. Квитанцією №1 позивача повідомлено про те, що документ не прийнято у зв’язку з тим, що ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ» не було платником ПДВ в серпні 2015 року. Позивач вважає, що відмова у прийнятті податкової декларації підприємства з ПДВ за податковий період серпень 2015 року є протиправною, оскільки суперечить положенням ст.ст. 48, 49 Податкового кодексу України.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2017 року позов задоволено повністю з виходом за межі позовних вимог.

Суд, визнав протиправними дії відповідача щодо відмови у прийнятті податкової декларації ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ» з податку на додану вартість за серпень 2015 року. Визнав податкову декларацію ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ» з податку на додану вартість за серпень 2015 року такою, що подана платником податків у день її фактичного отримання контролюючим органом, а саме: 03.09.2015 року. Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачем права позивача не порушувалися.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 17.06.2015 року між відповідачем та ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ» укладено договір № 866 про визнання електронних документів.

03.09.2016 року позивачем подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2015 року.

Електронною квитанцією №1 від 03.09.2015 року відповідач повідомив, що документ не прийнято у зв'язку з тим, що ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ» не було платником ПДВ у серпні 2015 року (а.с.14). Правомірність дій відповідача щодо відмови позивачу у прийнятті податкової декларації за серпень 2015 року є предметом спору переданого на вирішення суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 48.1-48.4 ст. 48 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

48.2. Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

48.3. Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити:

тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);

звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;

звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);

повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;

код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

місцезнаходження (місце проживання) платника податків;

найменування контролюючого органу, до якого подається звітність;

дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);

ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;

підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

48.4. У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити:

відмітка про звітування за спеціальним режимом;

код виду економічної діяльності (КВЕД);

код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ;

індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Як зазначено в п. 49.9. ст. 49 Податкового кодексу України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Згідно з п.п. 49.11. ст. 49 Податкового кодексу України у разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий орган державні податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: 49.11.1. у разі отримання такої декларації, надісланої поштою або засобами електронної зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання; 49.11.2. у разі отримання такої декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Тобто, положеннями статті 49 Податкового кодексу України передбачений вичерпний перелік підстав для відмови платнику податків у прийнятті податкової декларації з ПДВ, а саме: порушення платником податків вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, які передбачають форму та обов'язкові реквізити податкової декларації.

Враховуючи те, що податковим органом відмовлено позивачу у прийнятті податкової декларації з підстав не передбачених законом, суд апеляційної інстанції зробив висновок про протиправність дій відповідачів щодо відмови позивачу у прийнятті податкової декларації ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ» з податку на додану вартість за серпень 2015 року.

Крім того, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2016 року у справі №804/7966/15, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 року, визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 30 від 08.06.2015 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРСПЛАВ» (а.с.63).

Верховний Суд України в постанові від 8 грудня 2009 року №21-1573во09 прийшов до висновку, що «відмінність між встановленою судом незаконністю (протиправністю) актів індивідуальних та нормативно-правових є істотною і полягає, зокрема в моменті втрати чинності такими актами. У разі визнання незаконним (протиправним) індивідуальний акт є таким, що не діє з моменту його прийняття, а нормативно-правовий, якщо інше не встановлено законом або не зазначено судом, втрачає чинність після набрання законної сили судовим рішенням.»

Тобто, скасоване у судовому порядку рішення Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 30 від 08.06.2015 року про анулювання реєстрації платника на додану вартість ТОВ «ІНТЕРСПЛАВ» не створює будь-яких правових наслідків для платника податків.

Отже, рішення відповідача № 30 від 08.06.2015 року, як акт індивідуальної дії, припинив дію з 08.06.2015 року. Таким чином, на час розгляду справи судом, існували підстави для поновлення прав позивача.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: Т.І. Ясенова