Справа № 686/6271/17
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/6271/17

Головуючий у 1-й інстанції: Продан Б.Г.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

20 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Загороднюка А.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління патрульної поліції у м. Хмельницькому про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

31 березня 2017 року позивач, ОСОБА_2, звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Управління патрульної поліції в. м Хмельницькому, в якому просив скасувати постанову серії АР №921229 від 22.03.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в розмірі 425 грн. та закрити провадження по справі.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 червня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали, та просили суд задовольнити її з підстав, викладених в ній.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання бу повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 22.03.2017 року позивач, керуючи транспортним засобом HYUNDAY TUCSON, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Кривоноса, та повертаючи на вул. Гуцалюка в м. Хмельницькому не ввімкнув покажчик лівого повороту, чим порушив п. 9.2 «б» ПДР України. Після зупинки вказаного транспортного засобу, на вимогу інспектора роти №4 УПП в м. Хмельницькому лейтенанта поліції ОСОБА_4 позивачем не пред'явлено документів для перевірки, а саме посвідчення водія, чим порушено п. 2.1 «а» ПДР України.

22 березня 2017 року інспектором роти №4 УПП в м. Хмельницькому лейтенантом поліції ОСОБА_4 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії АР №921229, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 425 гривень.

Позивач, не погоджуючись з вказаною постановою, звернувся з адміністративним позовом до суду.

Залишаючи без задоволення адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що доказами по справі, а саме відео з нагрудної камери інспектора поліції, підтверджено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваної постанови.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до п.11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 2 статі 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність, зокрема за порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Згідно п.9.2 ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку:

а)перед початком руху і зупинкою;

б)перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Пунктом 1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Пункт 2.1а ПДР України передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідно ї категорії.

Пунктом 2.4.а ПДР України передбачено, що на вимогу працівника міліції водій, окрім іншого, повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил та пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно до абзацу 2 пункту 3 розділу 5 Інструкції, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим самим поліцейським, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Отже, вищевказаною інструкцією прямо передбачено, що при вчиненні кількох адміністративних правопорушень санкція встановлюється за більш серйозне.

Крім того, санкція за вчинені позивачем правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП є рівнозначною, а доводи апелянта щодо не зазначення інспектором поліції про вчинення обох правопорушень в оскаржуваній постанові жодним чином не погіршує становище позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова серії АР №921229 від 22.03.2017 року про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, винесена інспектором роти №4 УПП в м. Хмельницькому лейтенантом поліції ОСОБА_4, відповідно до норм чинного законодавства.

Частиною 1 статті 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В апеляційні скарзі апелянт посилається на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2017 року по справі №686/6653/17, якою закрито провадження щодо ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та зазначає, що свідками, допитаними при розгляді справи №686/6653/17 12 травня 2017 року підтверджується, що позивач не керував транспорним засобом 22 березня 2017 року.

Згідно вказаної постанови, ОСОБА_2 перебував в транспортному засобі HYUNDAY TUCSON, н.з. НОМЕР_1 в якості пасажира, оскільки за кермом знаходилась дружина позивача ОСОБА_5

Судом в якості свідків допитано ОСОБА_5 - дружину позивача, яка підтвердила, що 22.03.2017 року з 22 год. до 00 год. вона керувала транспортним засобом HYUNDAY TUCSON, н.з. НОМЕР_1. Після зупинки автомобіля поруч з місцем проживання, ОСОБА_5 пішла до будинку, тоді як ОСОБА_2 повернувся до транспортного засобу за речами.

Свідок ОСОБА_6, інспектора поліції, який складав протокол повідомив, що не бачив, щоб ОСОБА_2 керував транспортним засобом.

З метою встановлення обставин справи в судовому засіданні 19.07.2017 року колегія суддів прийшла до висновку про необхідність виклику в наступне судове засідання з метою допиту свідків щодо відомих їм обставин по данній справі дружину позивача ОСОБА_5 та інспектора поліції управління патрульної поліції в м. Хмельницькому ОСОБА_6

Так, судом апеляційної інстанції допитано ОСОБА_5, яка повідомила щодо обставин справи наступне. 22 березня 2017 року свідок керувала транспортним засобом HYUNDAY TUCSON, н.з. НОМЕР_1 та здійснила зупинку на вул. О.Гуцалюка, біля свого будинку, тоді як позивач знаходився в якості пасажира у вказаному автомобілі. Післі зупинки транспортного засобу, ОСОБА_5 закрила автомобіль та пішла до будинку, про те ОСОБА_2 повернувся до транспортного засобу, оскільки забув там телефон. Свідок не чекала позивача, оскільки останній повідомив їй, що до нього приїхали з роботи.

На питання суду чи бачила свідок приблискуючи маячки патрульної поліції при зупинці транспортного засобу біля будинку 22.03.2017 року, остання зазначила що не бачила, при цьому ОСОБА_5 стверджувала, що транспортним засобом керувала вона.

Свідок ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, про дату час та місце судового тзасідання був повідомлений вчасно та належним чином. За згодою позивача та його представника, суд прийшов до висновку про врахування свідчень, наданих свідком ОСОБА_6 при розгляді Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області справи №686/6653/17 про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції досліджено відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції та встановлено, що позивач, рухаючись по вул. Кривоноса, та повертаючи на вул. Гуцалюка в м. Хмельницькому дійсно не ввімкнув покажчик лівого повороту, чим порушив ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення.

Так, при досліджені диску №1 відеозаписів 2017_0322_000538_532 та 2017_0322_000538_533 судом встановлено, що транспортний засіб HYUNDAY TUCSON повернув на вул. О.Гуцалюка, не ввімкнувши показчик лівого повороту о 00:08:15 22.03.2017 року. Автомобіль патрульної поліції, слідуючи за вказаним транспортним засобом здійснив поворот о 00:08:30, при цьому, о 00:08:30 автомобіль HYUNDAY TUCSON здійснив зупинку, про що свідчили сигнали гальмування. Аватомобіль патрульної поліції зупинився біля нього о 00:08:36.

На відео зафіксовано, як позивач відходить від автомобіля зі сторони водійського крісла, замикаючи його за допомогою сигналізації.

Аналізуючи викладене, колегія суддів критично ставиться до наданих ОСОБА_5 свідчень, оскільки останні спростовуються відеозаписом, згідно якого не можливо встановити факт керування свідком транспортним засобом, так як остання взагалі відсутня на відео.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з моменту здійснення повороту автомобілем патрульної поліції о 00:08:30 до моменту його зупинки о 00:08:36 свідок не могла фізично і технічно за 6 секунд вийти з транспортного засобу та зникнути з поля зору на вказаному відео.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова серії АР №921229 від 22.03.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в розмірі 425 грн. прийнята в межах чинного законодавства, відтак суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з статтею 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 червня 2017 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 червня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 26 вересня 2017 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Полотнянко Ю.П. Загороднюк А.Г.