Справа № 295/7304/17
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Слюсарчук Н.Ф.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"27" вересня 2017 р. Справа № 295/7304/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

Франовської К.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "28" липня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року ОСОБА_3 звернувся з позовом, у якому просив визнати дії (бездіяльність) відповідача протиправними та зобов'язати відповідача встановити основний розмір пенсії 64% грошового забезпечення у відповідності до ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 28.207.2017 позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення ОСОБА_3 основного розміру пенсії з 64 % до 59 % грошового забезпечення, починаючи з 05.01.2017 року.

Зобовя'зано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок ОСОБА_3 основного розміру пенсії у розмірі 64% грошового забезпечення, починаючи з 05.01.2017 року.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову. В апеляційній скарзі заявник посилається на те, що військово-лікарські документи надані позивачем не містять в собі інформацію про непридатність до служби в поліції, яка необхідна для призначення пенсії поліцейським за вислугу років.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судами встановлено, що позивач з 30.08.2016 року перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Наказом Управління поліції охорони в Житомирській області №92 о/с від 29.08.2016 року позивача звільнено зі служби в поліції відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» (через хворобу).

Листом начальника управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян №2879/03-21 від 29.11.2016 року позивача повідомлено, що йому призначено пенсію за вислугу років з 30.08.2016 року. основний розмір якої становить 59% грошового забезпечення (вислуга років 23) (а.с. 8).

На звернення ОСОБА_3, управління листом від 30.12.2016 №2479/В-11 повідомило, що відповідно до п.п.2,3,ст. 77 ЗУ "Про національну поліцію України" поліцейський звільняється зі служби в поліції: через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції або за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі, оскільки вислуга років, позивача, для призначення пенсії складає 23 роки 06 місяців 09 днів та у свідоцтві про хворобу не міститься зазначена вище інформація, тому пенсія призначена в розмірі 59%.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність дій відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до пункту «а» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Пунктом 2 частини 1статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Відповідно до п. 1.1 Положення про діяльність військово-лікарської комісії системі МВС України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 85 від 06.02.2001, (надалі Порядок № 85) медичний огляд проводиться з метою визначення: придатності кандидатів за станом здоров'я, фізичним розвитком, а для окремих видів службової діяльності за індивідуальними психофізіологічними особливостями до служби в органах внутрішніх справ на посадах рядового й начальницького складу, з урахуванням вимог пункту 1.43 цього Порядку.

Згідно з п. 1.117 Порядку № 85 свідоцтво про хворобу складається: у мирний час на осіб рядового й начальницького складу, визнаних не придатними до військової служби зі зняттям з військового обліку, не придатними для військової служби в мирний час, з обмежено придатними у воєнний час, обмежено придатними до військової служби, на курсантів та слухачів навчальних закладів МВС, визнаних не придатними до подальшого навчання за станом здоров'я.

Встановлені обставини справи свідчать, що за результатами проходження позивачем медичного огляду, військово-лікарською комісією ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" було видано Свідоцтво про хворобу № 276/175 від 22.08.2016, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_3 має захворювання, пов'язані з проходження служби в органах внутрішніх справ, в зв'язку з чим, його визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час.(а.с.7).

У зв'язку з чим, Наказом Управління поліції охорони в Житомирській області від 29.08.2016 № 92 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_3 було звільнено зі служби в поліції з 29.08.2016 за п. 2 ч. 1ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу).

Станом на день звільнення вислуга років для призначення пенсії складає 223 роки 06 місяців 09 днів.

Таким чином, з огляду на вказане суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що розмір пенсії позивача повинен складати 64%.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що доводи заявника про невідповідність висновку лікарської комісії дослівному формулюванню звільнення через хворобу, яке зазначене в п. 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію" є безпідставними, оскільки визначальним в даному випадку є підстава звільнення позивача з поліції. Підставою для звільнення позивача зі служби слугувала хвороба, в свою чергу в військово-лікарських документах вказано, що ОСОБА_3 визнаний непридатним до служби, в свою чергу ототожнення непридатності позивача до військової служби в мирний час із непридатністю до служби в поліції є вірним з огляду на віднесення служби в поліції до військової служби відповідно до приписів Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "28" липня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

К.С. Франовська

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10003

3- відповідачу: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул. Ольжича,7,м.Житомир,10003

- ,