Справа № 2-а-1179/10
Суддя: Марченко О. М.
Дата ухвалення: 2010-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1179/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2010 р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова, у складі:

головуючого судді Марченко О.М.

при секретарі Тимощук М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до ДПС Управління ДАІ Головного управління МВС в Харківській області про визнання нечинною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

23.09.2009 року позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом, яким просить скасувати протиправну та незаконну, на його думку, постанову по справі про адміністративне правопорушення АХ № 068189 від 19.02.2009 року винесену відносно нього старшим лейтенантом міліції інспектором ІДПС БДПС ВДАІ м. Харкова ОСОБА_2 за результатами фото-фіксації за допомогою пристрою не стаціонарного типу „Візир № 0812413.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, посилався на те, 19.02.2009 року в відношенні нього старшим лейтенантом міліції інспектором ІДПС БДПС ВДАІ м. Харкова ОСОБА_2, було складено постанову про адміністративне правопорушення АХ № 038163- про визнання його винним у вчиненні порушення ПДР, передбаченого стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 ( триста ) гривен.

В серпні 2009 року позивач звернувся до ДАІ з метою проходження технічного огляду. Проте у технічному огляді ОСОБА_1 було відмовлено посилаючись на те, що він вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП та в відношенні нього було винесено постанову про вчинення адміністративного правопорушення, яку позивач зміг отримати лише 17 вересня 2009 року в Московському відділі ДВС Харківського міського управління юстиції. Вважає постанову незаконною та необґрунтовану так як були порушені його процесуальні права на оскарження. Позивач стверджував, що 19.02.2009 року він не порушав ПДР України, швидкості яка допустима для руху в населеному пункті він не перевищував, оскільки за даними його спідометра швидкість руху не перевищувала 60 км/год.

Викликані в судове засідання у якості відповідача по справі представник ДПС Управління ОСОБА_3 в Харківській області не зявився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, заперечень стосовно позовних вимог не надалі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість винесеної постанови в межах заявлених позовних вимог, вважає що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

19 лютого 2009 року старшим лейтенантом міліції інспектором ІДПС БДПС ВДАІ м. Харкова ОСОБА_2 за результатами фото-фіксації за допомогою радіолокаційного відео записуючого вимірювача швидкості „Візир № 0812413, було встановлено факт порушення водієм автомобіля НОМЕР_1, пункту 12.4 ПДР України та винесено постанову АХ 068189 по справі про адміністративне правопорушення з накладенням адміністративного стягнення на ОСОБА_1 в розмірі 300 гривень.

Дана постанова винесена за результатами застосування фіксації порушень правил дорожнього руху засобами фото-та відеофіксації, що працюють у автоматичному режимі, у відповідності до ст.14-1, ч.6 с.258 КпАП України.

Проте, така постанова не відповідає вимогам закону. Прилад, яким проводиться нагляд за дорожнім рухом з метою фіксації порушень правил дорожнього руху, не є автоматичним засобом фото-чи відеофіксації, оскільки він знаходиться у співробітника ДАІ, керується ним безпосередньо або через компютер, визначаються ті параметри, які фіксуються приладом, зокрема швидкість, або обєкт зйомки, її режим, кут огляду приладу, що підтверджується методичними рекомендаціями про його роботу. Між тим, ст.14-1 КпАП України передбачає, що для її застосування необхідно, щоб фіксація велась саме засобами фото-кіно або відео зйомки, які працюють у автоматичному режимі.

За таких умов, така фіксація не відповідає вимогам закону, діяльності органів ДАІ здійснюється не в правовому полі чим безпосередньо порушуються права особи, відносно якої винесено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності.

При цьому, п. 13 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої Наказом МВС від 13.11.2006 року № 1111, встановлені порядок застосування спеціальних контрольно-вимірювальних приладів для визначення швидкості руху, фіксації порушень правил, норм та стандартів у сфері безпеки дорожнього руху.

До того ж, у постанові відсутні вказівки на те, хто саме проводив фото фіксацію за допомогою радіолокаційного відео записуючого вимірювача швидкості «Візир» № 0812413, але це повинно бути зафіксовано, так як у відповідності до п.13.2 вище зазначеної інструкції, до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкцію та склали заліки з використанням цих приладів. Тому при оцінці як законності, так і достовірності фіксації порушень правил дорожнього руху необхідно мати такі відомості про цих співробітників.

В той же час до постанови не додано доказів того, що спеціальний контрольно-вимірювальний прилад, який використовував інспектор ДПС пройшов метрологічну перевірку та має свідоцтво про таку перевірку, що даний засіб вимірювальної техніки має допуск для використання в Україні, так як відповідно до ст.ст.10-15 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» на вимірювання у сфері, у якій їх результат може бути використано у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про сертифікацію та допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні, але таких документів не було надано.

Також не має доказів того, що отримання вказаного приладу відповідачем для несення чергування було зафіксовано у відповідному Журналі обліку роботи технічних засобів вимірювання.

Крім того, згідно листа Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України від 25.03.09р. пристрій «Візир» органами ДАІ України для проведення державної експертизи або сертифікації відповідно до ст.ст.8,16 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» до Держспецзвязку не надавався.

Згідно з законодавством України у сфері захисту інформації використання засобів захисту інформації необхідно мати документальне підтвердження відповідності пристрою «ВІЗІР» встановленим нормативно-правовим нормам.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються постановою про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Накладене адміністративне стягнення старшим лейтенантом міліції інспектором ІДПС БДПС ВДАІ м. Харкова ОСОБА_2 в розмірі 300 гривень не відповідає ч.1 ст. 122 КпАП України, яка передбачає стягнення грошових коштів у розмірі від 15 до 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а відповідно до ст.33 КупАП при накладені стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність. Особа, що керувала транспортним засобом не встановлена інспектором ДАІ, а постанова виписана на імя власника, тобто ОСОБА_1, який при її винесенні не був ознайомлений з правами викладеними у ст.286 КпАП України, що зазначає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням, якого позивач був позбавлений внаслідок неправомірних старшого лейтенанта міліції інспектора ІДПС БДПС ВДАІ м. Харкова ОСОБА_2.

Ст. 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Крім цього, ч.3 ст. 70 КАС України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, а відповідно до ч. 4 ст.70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Винні дії позивача інспектором ДАІ не доказані, а протиправність дій інспектора підтверджується вище зазначеним.

Законом України «Про міліцію» і зокрема підрозділів ДПС визначено це забезпечення безпеки руху, куди входить припинення здійснення правопорушення, а не тільки фіксація порушення. Також згідно п.12.2 Інструкції №1111, нагляд за дорожнім рухом може здійснюватися або відкрито (при пішому патрулюванні або на спецавтомобілях з відповідним фарбуванням і спецсигналами) у русі, або змішано. Тобто стоянка автомобіля без спецфарбування для фіксації правопорушень не передбачена. Такий автомобіль може бути використаний тільки в русі та повинен бути службовим.

Згідно Інструкції №1111 від 13.11.2006 року, затвердженої міністром МВС, для складання протоколу відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, працівники ДПС повинні зупинити транспортний засіб, предявити фото, яким зафіксовано правопорушення, скласти протокол про адміністративне правопорушення та надати протокол для підпису та пояснень правопорушнику. У видку відмови від підпису та незгоди з викладеним правопорушенням, запросити двох понятих.

Таким чином у випадку порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху України, співробітники ДПС ДАІ м. Харкова повинні були зупинити транспортний засіб передбаченими методами та виконати всі необхідні дії передбачені чинним законодавством.

Згідно ст..71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах протиправність рішень, дій або бездіяльності субєкту власних повноважень обовязок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності лежить на відповідачу, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 8-14, 71, 94, 99, 100, 159, 160-164, 167, 185, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати Постанову по справі про адміністративне правопорушення АХ № 068189 від 19.02.2009 року, винесену старшим лейтенантом міліції інспектором ІДПС БДПС ВДАІ м. Харкова ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..122 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративному суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі, і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Московського районного

Суду м. Харкова ОСОБА_5