Справа № 638/20579/16-а
Суддя: Грищенко І. О.
Дата ухвалення: 2017-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/171/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Грищенко І.О.

За участю секретаря Самогньозд О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції управління патрульної поліції у м. Харкові Тилик О.В., Управління патрульної поліції в м. Харкові, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом, в якому просив визнати бездіяльність інспектора поліції Управління патрульної поліції Тилик О.В. відносно не оцінки відповідності дій водія ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вимогам Правил дорожнього руху України та не застосування необхідних заходів для притягнення винної в скоєні адміністративного правопорушення особи до адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст.122 КУпАП України, за порушення вимог пункту 11.13. Постанови КМУ України від 10.10.2001р. № 1306 «Про правила дорожнього руху» протиправною та зобов`язати відповідача оцінити відповідні дії і застосувати необхідні заходи для притягнення винної в скоєні адміністративного правопорушення особи до адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст.122 КУпАП України, за порушення вимог пункту 11.13. Постанови КМУ України від 10.10.2001р. № 1306 «Про правила дорожнього руху».

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 05.09.2016р., приблизно з 22.00 до 22.30 год, він разом із дружиною ОСОБА_4 та малолітніми дітьми: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_8.йшли по пішохідній доріжці (тротуару) у дворі буд. АДРЕСА_1, навпроти торця буд. 79 по проспекту Перемоги у м. Харкові, де в їх бік, по тротуару,почав рухатися транспортний засіб марки Пежо, державний номер НОМЕР_1, із грубим порушенням правил дорожнього руху, на що було звернуто увагу водія, однак вийшовши із автомобілю водійспровокував конфлікт та завдав тілесних ушкоджень ОСОБА_1, після чого на місце події позивачем було викликано наряд патрульної поліції, за номером «102», який прибув у складі двох осіб, під керуванням інспектора патрульної поліції Тилик О.В., яка вимоги законодавства та свої службові обов`язки не виконала, адміністративні матеріали у відношенні водія правопорушника, за порушення правил дорожнього руху складено не було, жодних заходів реагування не вчинено, а транспортний засіб водія правопорушника, в присутності патрульних поліцейських та за їх бездіяльністю, покинув місце події, виїхав з тротуару та рушив у невідомому напрямку. Численні звернення та скарги до Управління патрульної поліції м. Харкова на бездіяльність патрульних поліцейських, виявлену 05.09.2016р. та вимоги про притягнення водія правопорушника до юридичної (адміністративної) відповідальності залишені без належного реагування.

Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених позивачем в обгрунтування позову.

Відповідачі у судове засідання, що мало місце 31.08.2017р. не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомили. В попередніх судових засіданнях до суду не з`являлися, належним чином повідомлялися, заперечень на позов та інших документів в обґрунтування власної позиції до суду не надавали.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у справі доказів у відсутності відповідачів.

Суд, дослідивши письмові докази, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 05.09.2016 року, у період часу з 22-00 до 22-30 год., позивач разом із дружиною ОСОБА_4 та малолітніми дітьми: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, рухалися по пішохідній доріжці (тротуару), розташованій у придомовій території будинку АДРЕСА_1, навпроти торця будинку № 79 по проспекту Перемоги у м. Харкові.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1.

В цей час, пішохідною доріжкою (тротуаром), в напрямку позивача та його родини виїхав автомобіль марки Пежо, державний номер НОМЕР_2, водій якого на зауваження позивача не реагував та вийшовши з автомобілю, ініціював конфлікт і завдав тілесних ушкоджень ОСОБА_1, наявність яких, підтверджується довідкою КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. проф. Мещанінова».

Позивач, зателефонувавши за номером «102» викликав співробітників патрульної поліції, які прибули на місце події на службовому транспорті, у складі двох осіб, за участю інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Харкові Тилик О.В., як старшої наряду.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача, на час приїзду співробітників поліції,транспортний засіб марки Пежо, державний номер НОМЕР_2, знаходився на пішохідній дорожці (тротуарі), а водій автомобілю на місці події.

Співробітники поліції та зокрема інспектор поліції Управління патрульної поліції м. Харкова Тилик О.В,перебуваючи на місці події правову оцінку та юридичну кваліфікацію діям водія транспортного засобу марки Пежо, державний номер НОМЕР_2, особу якого було встановлено і яким виявився гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 не надали, адміністративні матеріали за порушення правил дорожнього руху не склали, належних та необхідних заходів реагування пов`язаних із притягненням водія до адміністративної відповідальності не вчинили.

За вказаного співробітники поліції належним чином не виконали покладені на них діючим законодавством обов`язки, які повинні були виконувати та мали таку можливість.

Як встановлено судом, позивач звертався до Управління патрульної поліції у м. Харкові, із скаргами від 06.09.2017р., від 29.09.2017р., на бездіяльність співробітників поліції, яка мале місце 05.09.2016р., які залишені без належного реагування.

Крім цього, позивач звертався із скаргою від 06.09.2016р. до депутата Харківської обласної ради, яка після її розгляду, була направлена разом із депутатським зверненням до Управління патрульної поліції м. Харкова, де після їх розгляду по суті жодних заходів реагування не вжито.

Як вбачається з відповіді Управління патрульної поліції м. Харкова від15.09.2016р., під час проведення перевірки фактів викладених у зверненні, згідно вимог ст. 280 КУпАП, за для з`ясування обставин, за адресою мешканця власника транспортного засобу марки «Пежо», держ. номер НОМЕР_2, було направлено запрошення з вимогою з`явитися до управління патрульної поліції м. Харкова. Власник транспортного засобу марки «Пежо», держ. номер НОМЕР_2, не з`явився до каб. 413 відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції м. Харкова та не надав ніяких пояснень, щодо встановлення обставин, зазначених у вашій скарзі. Таким чином питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка здійснила адміністративне правопорушення 05.09.2016р. під час керування транспортним засобом марки «Пежо», держ. номер НОМЕР_1, буде розглянуто у разі встановлення винної особи.

За вказаного суд зазначає, що встановлення Управлінням патрульної служби м. Харкова обставин події, яка відбулася 05.09.2016р.та перевірка фактів викладених у неодноразових зверненнях позивача, обмежилося викликом власника транспортного засобу до управління патрульної поліції, а власне перевірка на цьому припинилася.

Об`єктивних даних, які б вказували на притягнення особи (водія) правопорушника до адміністративної відповідальності, з дати події - 05.09.2016р. та до ухвалення рішення по суті у цій справі, з наданих відповідей та матеріалів справи не вбачається, а дії водія не отримали відповідної правової оцінки з боку органів патрульної поліції.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначається Законом України «Про національну поліцію в Україні» від 02.07.2015р. № 580-VIII.

Стаття 2 Закону України «Про національну поліцію в Україні», встановлює завдання поліції і надання поліцейських послуг у сферах:

1) забезпечення публічної безпеки і порядку;

2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;

3) протидії злочинності;

4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Як встановлено статтею 6 Закону України «Про національну поліцію в Україні», поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Вказана норма закону грунтується на ст. 3 Конституції України, якою визначено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Виходячи із змісту статті 7 Закону України «Про національну поліцію в Україні», під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Стаття 8 Закону України «Про національну поліцію в Україні», встановлює, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Основні обов'язки поліцейського, визначені у статті 17 Закону України «Про національну поліцію в Україні», серед яких:

- неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

-професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва;

- поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Стаття 18 Закону України«Про національну поліцію в Україні», до повноважень поліції, в тому числі відносить:

- вжиття заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень; припинення виявлених адміністративних правопорушень (п. 3 ч. 1);

- здійснення своєчасного реагування на заяви та повідомлення про адміністративні правопорушення (п. 5 ч. 1);

- у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання(п. 8 ч. 1);

- регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч. 1 ).

Як вбачається з матеріалів справи, 05.09.2016р. позивач виявив та повідомив органи Національної поліції України та зокрема патрульну поліцію м. Харкова про вчинення конкретною особою, під час експлуатації та керування транспортним засобом адміністративного, що було підставою для реалізації та виконання співробітниками поліції повноважень визначених ст. 18 Закону України «Про національну поліцію в Україні», однак надані законом повноваження інспектором патрульної поліції Тилик О.В. не реалізовані, а визначені заходи реагування не вжито.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306 затверджено «Правила дорожнього руху», які встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

П. 11.13. розділу 1 - розташування транспортних засобів на дорозі, Постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306 «Про правила дорожнього руху» встановлено, що забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під'їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1 - 26.3 цих Правил.

Порушення вимог п. 11.13Постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306 «Про правила дорожнього руху», тягне за собою адміністративну відповідальність передбачену ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху, диспозиція норми якої передбачає відповідальність за порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 5 ст. 213 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції.

Згідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи національної поліції України розглядають справи про такі адміністративні правопорушення передбачені ст. 122 КУпАП.

Як встановлено судом, позивач, його дружина та троє малолітніх дітейрухалися пішохідною доріжкою (тротуаром) розташованим у прибудинковій території буд. 34 по вул. Архітекторів у м. Харкові, в той же час тією ж пішохідною доріжкою рухався транспортний засіб марки «Пежо», держ. номер НОМЕР_1, а відповідно у діях водія, за таких умов вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 КУпАП, що є безумовною підставою для вжиття співробітниками поліції заходів пов`язаних із припиненням адміністративного правопорушення, здійсненням провадження у справах про адміністративні правопорушення, ухваленням рішень про застосування адміністративного стягнення до водія.

В той же час, які свідчать матеріали справи і зокрема відповіді Управління патрульної поліції м. Харкова від 15.09.2016р., відповідних заходів адміністративного реагування до водія не застосовано.

Разом з тим, відповідачі правомірності своїх дій (бездіяльності) не довели, оскільки не надали до суду ніяких доказів на спростування обставин викладених у позові та наданих до суду документів.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Реалізовуючи свої повноваження, суб'єкти владних повноважень повинні діяти добросовісно та на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд при вирішенні справи, відповідно до ст. 9 КАС України, перевіряє законність дій суб'єкта владних повноважень. За ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши докази, суд на підставі ст.10 КАС України, відповідно до якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.11КАС України, у відповідності до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, враховуючи вимоги статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вважає, що відповідачі не вчинили дій (бездіяльність), які відповідно до діючого законодавства повинні та зобов`язані були вчинити, не реалізували наданні поліцейському повноваження та не вжили заходів реагування встановлених законом, а тому позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Разом з тим, суд відмовляє в задоволенні позовної заяви в частині зобов'язання Управління патрульної поліції у м. Харкова (м. Харків, вул. Шевченко, 315-А) оцінити відповідність дій водія ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вимогам Правил дорожнього руху України та застосувати необхідні заходи для притягнення винної в скоєні адміністративного правопорушення особи до адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст.122 КУпАП України, за порушення вимог пункту 11.13. Постанови КМУ України від 10.10.2001р. № 1306 «Про правила дорожнього руху» та зобов`язання Управління патрульної поліції у м. Харкова (м. Харків, вул. Шевченко, 315-А) подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, виходячи з того, що вказані вимоги не входить до компетенції суду.

Згідно з ч. 2 ст.162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково, та прийняти постанову про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Відповідно до положень ст. 94 КАС України , якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно квитанції про сплату судового збору, позивачем сплачено судовий збір за подачу позову грошову суму, у розмірі 551 (п`ятсот п`ятдесят одна грн. 20 коп) гривню, які підлягають стягненню за рахунок грошових коштів Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 2, 10,11, 18, 71, 94, 159, 160-163, 167 КАС України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати бездіяльність інспектора поліції Управління патрульної поліції Тилик О.В. відносно не оцінки відповідності дій водія ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вимогам Правил дорожнього руху України та не застосування необхідних заходів для притягнення винної в скоєні адміністративного правопорушення особи до адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст.122 КУпАП України, за порушення вимог пункту 11.13. Постанови КМУ України від 10.10.2001р. № 1306 «Про правила дорожнього руху» протиправною.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Управління патрульної поліції в м. Харкові, з Державного бюджету України, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, витрати на оплату судового збору у розмірі 551, 20 (п`ятсот п`ятдесят одна грн. 20 коп.) гривень.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя І. О. Грищенко