Справа № 803/637/17
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року Справа № 803/637/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Валюха В.М.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Ковельської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арадер» про визнання установчих документів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

Ковельська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області (далі Ковельська ОДПІ, позивач) звернулася з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арадер» (далі ТзОВ «Арадер», відповідач) про визнання установчих документів недійсними.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТзОВ «Арадер» (місцезнаходження: 44200 Волинська область, смт. Любешів, вул. Брестська, 6) перебуває на обліку в Ковельській ОДПІ як платник податків, керівником товариства є ОСОБА_1

Під час здійснення заходів податкового контролю 30.06.2016 ОСОБА_1 надала пояснення про те, що вона немає жодного стосунку до створення зазначеного субєкта господарювання і його діяльності. ОСОБА_1 зазначила, що ніколи не була директором, засновником або бухгалтером відповідача, особисте майно чи грошові кошти до установчого фонду ТзОВ «Арадер» не вносила, не затверджувала статут товариства, не давала довіреності іншій особі для здійснення реєстрації субєкта господарювання в державних установах та банках, особисто дозвіл на виготовлення печатки для підприємств не отримувала та не надавала. Крім того, на ОСОБА_1, крім відповідача, зареєстровані ще чотири субєкти господарювання, до діяльності яких вона також жодного відношення немає.

Згідно із положеннями статті 55-1 Господарського кодексу України (далі ГК України) ознаки фіктивності, що дають підстави для звернення до суду про припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою - підприємцем, в тому числі визнання реєстраційних документів недійсними: зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи; незареєстровано у державних органах, якщо обов'язок реєстрації передбачено законодавством; зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження; зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

Контролюючий орган вправі звернутися до суду з позовом про визнання установчих документів недійсними та припинення юридичної особи у разі виявлення ознак фіктивності субєкта господарювання (підприємництва). При цьому, норми матеріального закону не повязують визнання ознак фіктивності юридичної особи з обовязковим встановленням вини в діях особи (осіб), яка зареєструвала таку особу, чи попереднього кримінального провадження і постановлення обвинувального вироку щодо осіб, які вчинили фіктивне підприємництво.

Позивач просить визнати установчі документи, на підставі яких був внесений запис про державну реєстрацію юридичної особи ТзОВ «Арадер» недійсними (а. с. 22 зворот).

Відповідач письмових заперечень проти позову до суду не подав.

В судове засідання, призначене на 12:00 21.09.2017, представник відповідача не прибув повторно з невідомих суду причин, при цьому повістка, яка надіслана рекомендованою кореспонденцією за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а. с. 29-30), не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин (а. с. 188-190), а тому відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) необхідно вважати, що така повістка вручена належним чином.

За приписами частини четвертої статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Отже, розгляд справи у звязку із неприбуттям представника відповідача відкладенню не підлягає.

Згідно із частиною шостою статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Відповідно до частини першої статті 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, виходячи із приписів частини першої статті 41, частин четвертої, шостої статті 128 КАС України, у звязку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, отриманням додаткових доказів та за відсутності потреби додатково заслухати представника позивача, свідка чи експерта, судом в судовому засіданні 21.09.2017 ухвалено вирішення справи проводити у письмовому провадженні, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ТзОВ «Арадер» з 05.05.2016 зареєстроване як юридична особа, з лютого 2017 року перебуває на податковому обліку в Ковельській ОДПІ (Любешівське відділення), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) від 01.06.2016 № НОМЕР_1 (а. с. 29-30).

Як вбачається із матеріалів реєстраційної справи ТзОВ «Арадер», 05.05.2016 були проведені загальні збори товариства, про що було складено протокол № 1. Відповідно до протоколу № 1 проведення загальних зборів ТзОВ «Арадер» від 05.05.2016 вирішено: з метою здійснення підприємницької діяльності створити ТзОВ «Арадер» з державною реєстрацією в Дніпровському районі міста Києва за адресою: 01004, м. Київ, вул. Пушкінська, 25Б, офіс 5; розпочати діяльність товариства на підставі модельного статуту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2011 № 1182; сформувати статутний капітал товариства у розмірі 200,00 грн.; розподілити частки в статутному капіталі товариства таким чином: ОСОБА_2 володіє часткою 5%, що становить 10,00 грн., ОСОБА_3 володіє часткою 95%, що становить 190,00 грн.; призначити на посаду директора товариства ОСОБА_3 з 05.05.2016 (а. с. 55-56).

05.05.2016 державний реєстратор Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_4 внесла до ЄДР запис 0059852 щодо державної реєстрації новоутвореної шляхом заснування юридичної особи на підставі поданої заяви про державну реєстрацію створення юридичної особи з додатками (а. с. 48-61).

З протоколу № 22-06-16 проведення загальних зборів ТзОВ «Арадер» від 22.06.2016 вбачається, що було вирішено: вивести із складу товариства учасника ОСОБА_3 у звязку із продажем в повному обсязі належної йому частки у розмірі 95% статутного капіталу, що складає 190,00 грн. на користь ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу; вивести із складу товариства учасника ОСОБА_2 у звязку із продажем в повному обсязі належної частки 5% статутного капіталу, що складає 10,00 грн., на користь ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу; затвердити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 учасниками товариства (розмір часток 95% та 5% відповідно); звільнити ОСОБА_3 з посади директора товариства з 22.06.2016 та призначити на посаду директора товариства ОСОБА_5 з 23.06.2016; збільшити розмір статутного капіталу товариства до 550000,00 грн. за рахунок додаткових внесків та розподілити частки наступним чином: ОСОБА_5 розмір внеску 534600,00 грн., що становить 99%, ОСОБА_6 розмір внеску 5400,00 грн., що становить 5400,00 грн., що становить 1% (а. с. 77-78).

24.06.2016 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 вніс до ЄДР запис 1059852 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не повязані зі змінами в установчих документах (зміна статутного або складеного капіталу, зміна видів діяльності, зміна додаткової інформації, зміна керівника юридичної особи, зміна складу або інформації про засновників) на підставі поданої заяви про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань з додатками (а. с. 63-88).

Відповідно до протоколу № 11-07-16 проведення загальних зборів ТзОВ «Арадер» від 11.07.2016 вирішено: вивести із складу товариства учасника ОСОБА_5 у звязку із продажем в повному обсязі належної йому частки у розмірі 99% статутного капіталу, що складає 534600,00 грн. на користь ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу; затвердити ОСОБА_8 учасником товариства, розмір частки якої складає 99% статутного капіталу, що становить 534600,00 грн.; звільнити ОСОБА_5 з посади директора товариства з 11.07.2016 та призначити на посаду директора товариства ОСОБА_8 з 12.07.2016 (а. с. 99-100).

13.07.2016 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 вніс до ЄДР запис 3059852 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не повязані зі змінами в установчих документах (зміна керівника юридичної особи, зміна складу або інформації про засновників) на підставі поданої заяви про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань з додатками (а. с. 91-105).

З протоколу № 22/07/2016 загальних зборів ТзОВ «Арадер» від 22.07.2016 вбачається, що було вирішено: на підставі договору купівлі-продажу часток в статутному капіталі передати частку ОСОБА_6, що складає 1% статутного капіталу вартістю 5400,00 грн. ОСОБА_1; на підставі договору купівлі-продажу часток в статутному капіталі передати частку ОСОБА_8, що складає 99% статутного капіталу вартістю 534600,00 грн. ОСОБА_1; звільнити ОСОБА_8 з посади директора товариства з 22.07.2016 та призначити на посаду директора товариства ОСОБА_1 з 23.07.2016; змінити місцезнаходження юридичної особи на 44200, Волинська область, смт. Любешів, вул. Брестська, 6; продовжити діяльність товариства на підставі модельного статуту; уповноважити новопризначеного керівника товариства провести державну реєстрацію змін до ЄДР відповідно до чинного законодавства з правом залучення третіх осіб на свій власний розсуд (а. с. 143-144).

26.07.2016 державний реєстратор Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області ОСОБА_9 вніс до ЄДР запис 4059852 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не повязані зі змінами в установчих документах (зміна місцезнаходження, зміна додаткової інформації, зміна керівника юридичної особи, зміна складу або інформації про засновників) на підставі поданої ОСОБА_1 заяви від 26.07.2016 про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань з додатками (а. с. 135-150).

Судом, крім того, встановлено, що працівниками оперативного управління Головного управління ДФС у Хмельницькій області в ході виконання листів оперативного управління Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, у рамках наказу ДФС України № 543 від 28.07.2015, встановлювалося місцезнаходження ОСОБА_1, яка є засновником та бухгалтером ТзОВ «Пірента» та ТзОВ «Феміда пром-груп», та згідно із базами даних ДФС України є також засновником, директором та бухгалтером ТзОВ «Арадер», ТзОВ «БрултонюА», ТзОВ «Нессе», та в ході опитування ОСОБА_1 спростувала свою причетність до створення та здійснення фінансово-господарської діяльності зазначених субєктів господарювання, що підтверджується листом Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 06.09.2017 № 12502/9/22-01-21-012 та копією пояснень ОСОБА_1 від 30.08.2016 (а. с. 183-186).

Судом також встановлено, що з моменту взяття на облік ТзОВ «Арадер» в Любешівському відділенні Ковельської ОДПІ податкову звітність відповідач не подавав, податки не сплачував, а інформація про податковий борг відсутня, податкові перевірки за період 2016-2017 р.р. не проводилися, що підтверджується листом Любешівського відділення Ковельської ОДПІ від 11.09.2017 № 1038/08 (а. с. 196).

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (далі ПК України) контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

Відтак, на спори за зверненням органів державної фіскальної служби щодо визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На думку суду, позивач не довів наявність підстав для визнання недійсними установчих документів відповідача, з огляду на таке.

Верховний Суд України у постанові від 30.09.2015 (справа № 21-1575а15) дійшов такого правового висновку.

Згідно з підпунктом 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 посадові особи податкового органу вправі звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності, та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів субєктів господарювання.

За статтею 42 ГК підприємництво як вид господарської діяльності це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється субєктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Мета одержання прибутку як одна з ознак (характерних рис) підприємництва, як правило, знаходить своє відображення в установчих документах субєкта підприємницької діяльності і простежується з характеру його діяльності.

Відповідно до статті 56 ГК субєкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і фізичних осіб шляхом заснування нової господарської організації, злиття, приєднання, виділу, поділу, перетворення діючої (діючих) господарської організації (господарських організацій) з додержанням вимог законодавства.

Згідно зі статтею 55-1 ГК ознаками фіктивності, що дають підстави для звернення до суду про припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особоюпідприємцем, у тому числі визнання реєстраційних документів недійсними, є:

реєстрація (перереєстрація) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи;

нереєстрація в державних органах, якщо обовязок реєстрації передбачено законодавством;

реєстрація (перереєстрація) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження;

реєстрація (перереєстрація) та провадження фінансово-господарської діяльності без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.

За частиною третьою статті 8 Закону № 755-IV установчі документи (установчий акт, статут або засновницький договір, положення) юридичної особи повинні містити відомості, передбачені законом. Відповідальність за відповідність установчих документів законодавству несуть засновники (учасники) юридичної особи. Невідповідність установчих документів вимогам частини третьої цієї статті згідно зі статтею 27 цього Закону є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи.

Застосовуючи нормативний синтетичний підхід до розуміння зазначених положень, можна дійти висновку, що посадові особи податкового органу вправі звернутися до суду з позовом про визнання установчих документів недійсними в разі виявлення ознак фіктивності субєкта господарювання (підприємництва). Стаття 55-1 ГК містить ознаки (критерії), за якими юридична особа чи діяльність фізичної особи - підприємця можуть бути визнані фіктивними, тобто такими, в яких зовнішня організаційно-правова форма не відповідає її суті та меті створення. Ознаки фіктивності мають бути доведені належними, допустимими і достовірними доказами, поняття, джерела та характеристика яких наведені в статтях 69, 70, 77, 79, 80, 8285 КАС. Відповідно до статті 86 цього Кодексу докази оцінюються та мають ґрунтуватися на безпосередньому, повному, всебічному та обєктивному їх дослідженні. Тут слід зазначити, що норми матеріального закону не повязують визнання ознак фіктивності юридичної особи з обовязковим встановленням вини в діях особи (осіб), яка зареєструвала таку особу, чи попереднього кримінального провадження і постановлення обвинувального вироку щодо осіб, які вчинили фіктивне підприємництво, тобто злочин, передбачений частиною першою статті 205 Кримінального кодексу України (далі КК).

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відтак, висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 30.09.2015 (справа № 21-1575а15) щодо застосування норм враховується при вирішенні даної справи.

Виходячи із змісту вказаної постанови, при вирішенні даної категорії справ у ході судового розгляду справи необхідно зясувати: достовірність та щирість показань особи щодо відсутності наміру створювати товариство та займатися підприємницькою діяльністю; невеликий (відносно короткий) проміжок часу, що минув від дати реєстрації товариства до давання показань особи; інформація про реєстрацію особи в той же проміжок часу ряду інших юридичних осіб без наміру займатися підприємницькою діяльністю; чи може функціонувати товариство та бути учасником господарських відносин за умови, коли фізична особа, яка його зареєструвала, заявляє, що не вона була ініціатором і активним учасником його створення.

Як вбачається із позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивач як на доказ ознак фіктивності ТзОВ «Арадер» покликається на пояснення ОСОБА_1 від 30.08.2016, які у неї відібрав ст. о/у ВОДПІ Головного управління ДФС у Хмельницькій області ОСОБА_10, та у яких вона заперечує свою причетність до створення та діяльності ряду субєктів господарювання, в т. ч. ТзОВ «Арадер» (а. с. 184-186).

Разом з тим, суду не виявилось можливим перевірити достовірність та щирість зазначених пояснень ОСОБА_1, оскільки ухвалою суду від 02.06.2017 ОСОБА_1 було викликано як свідка, проте за всіма скерованими на її адресу повістками, які в одних випадках повернулися на адресу суду як не вручені, а в інших одержані членами сімї (а. с. 41, 161, 191, 193), свідок ОСОБА_1 в судове засідання не прибула з невідомих причин.

Разом з тим, пояснення ОСОБА_1 від 30.08.2016 суд не може взяти до уваги як належний та допустимий доказ, оскільки у зазначених поясненнях не відображено, на підставі якого документа було встановлено особу, від якої відбиралися пояснення, яка до того ж не була допитана у статусі свідка чи підозрюваного або обвинуваченого, тобто не була попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань.

Крім того, не можуть бути взяті до уваги пояснення ОСОБА_1 від 30.08.2016 у частині того, що їй не відомо, на чиє імя зареєстроване ТзОВ «Арадер», що вона є директором та засновником товариства, не має відношення до його реєстрації, оскільки 26.07.2016 державний реєстратор Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області ОСОБА_9 вніс до ЄДР запис 4059852 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не повязані зі змінами в установчих документах (зміна місцезнаходження, зміна додаткової інформації, зміна керівника юридичної особи, зміна складу або інформації про засновників) на підставі поданої саме ОСОБА_1 заяви від 26.07.2016 про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу з додатками (а. с. 135-150), що передбачало встановлення реєстратором особи ОСОБА_1, а до заяви внесені відомості про дату народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків, паспортні дані та адреса проживання ОСОБА_1 (а. с. 142).

Суд вважає, що саме по собі неподання податкової звітності до контролюючого органу не може свідчить про фіктивність діяльності товариства, а чинним законодавством не заборонено створення однією особою двох та більше юридичних осіб.

Суд також враховує, що ОСОБА_1 не є засновником товариства з самого початку його діяльності, є четвертим за ліком директором товариства, та бере до уваги, що відносно ОСОБА_1 чи інших осіб відсутній обвинувальний вирок, яким було б встановлено вину у здійсненні фіктивності діяльності ТзОВ «Арадер», так само відсутні судові рішення про визнання недійсним рішення загальних зборів, оформлене протоколом від 22.07.2016 № 22/07/2016 про передачу часток у статутному капіталі товариства ОСОБА_1 та призначення її директором (а. с. 143-144), чи про визнання недійсними (фіктивними) договорів купівлі-продажу часток у статутному капіталі ТзОВ «Арадер», укладені 22.07.2016 між ОСОБА_1 та ОСОБА_8, між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а. с. 145-146, 148-149).

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до протоколу № 1 проведення загальних зборів ТзОВ «Арадер» від 05.05.2016 вирішено розпочати діяльність товариства на підставі модельного статуту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2011 № 1182, в ЄДР внесено запис про те, що установчим документом ТзОВ «Арадер» є модельний статут (а. с. 29 зворот).

Відповідно до частин першої, другої статті 87 Цивільного кодексу України для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Юридична особа приватного права може створюватися та діяти на підставі модельного статуту, затвердженого Кабінетом Міністрів України, що після його прийняття учасниками стає установчим документом. Засновники (учасники) юридичної особи, утвореної на підставі модельного статуту, можуть у встановленому законом порядку затвердити статут, який є установчим документом, та провадити діяльність на його підставі. Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом. Товариство, створене однією особою, діє на підставі статуту, затвердженого цією особою.

Як передбачено частиною першою статті 57 ГК України, установчими документами суб'єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб'єкта господарювання.

Згідно із частинами четвертою, пятою статті 56 ГК України суб'єкт господарювання може створюватися та діяти на підставі модельного статуту, затвердженого Кабінетом Міністрів України, що після його прийняття учасниками стає установчим документом. Якщо суб'єкт господарювання створюється та діє на підставі модельного статуту в рішенні про його створення, яке підписується усіма засновниками, зазначаються відомості про його найменування, мету і предмет господарської діяльності, а також інформація про провадження діяльності на основі модельного статуту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2011 № 1182 було затверджено модельний статут товариства з обмеженою відповідальністю.

Системний аналіз вказаних нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку, що установчими документами суб'єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір або статут (положення) суб'єкта господарювання. При цьому, юридична особа приватного права може створюватися та діяти на підставі модельного статуту, затвердженого Кабінетом Міністрів України, що після його прийняття учасниками стає установчим документом.

Разом з тим, чинним законодавством України не передбачена можливість визнання недійсним в судовому порядку такого установчого документу юридичної особи приватного права, як модельний статут, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2011 № 1182.

Таким чином, позивачем не доведено, а судом не встановлено під час судового розгляду справи наявність правових підстав для визнання недійсними установчих документів, на підставі яких був внесений запис про державну реєстрацію юридичної особи ТзОВ «Арадер», та яким до того ж є модельний статут, у звязку з чим з наведених вище підстав у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись статтями 35, 41, 71, 128, 160 - 163 КАС України, на підставі Податкового кодексу України, Господарського кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 254 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.М.Валюх