Справа № 806/1534/17
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

806/1534/17

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року Житомир справа № 806/1534/17

категорія 5.1.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Токаревої М.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної служби України з питань праці в особі управління Держпраці у Житомирській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Старе місто-1546" про застосування заходів реагування,-

встановив:

Державна служба України з питань праці в особі управління Держпраці у Житомирській області звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Старе місто-1546" про застосування заходів реагування. В обґрунтування заявлених вимог, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивач вказує, що у у травні 2017 року посадовою особою управління Держпраці у Житомирській області проведено планову перевірку, а у червні 2017 року позапланову перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Старе місто-1546" на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативних актів з охорони праці та промислової безпеки, про що складено акти № 767/10-0018 від 22 травня 2017 року та від 07 червня 2017 року №893/10-0018. За результатами перевірок Управління Держпраці у Житомирській області дійшло висновку, що відповідачем допущено порушення Закону України "Про охорону праці" та НПАОП, які створюють загрозу життю та здоров'ю працівників. У зв'язку з цим, а також ураховуючи те, що Управління Держпраці у Житомирській області є територіальним органом центрального органу влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, позивач, посилаючись на приписи ч. 5 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", просив застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до відповідача.

Представник позивача просив справу розглянути у порядку письмового провадження.

Відповідач до суду не прибув, щодо причин неявки суд не повідомляв, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином.

У відповідності до ч.6 ст.128 КАС України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з таких підстав.

Частиною першою статті 3 Конституції України проголошено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (зі змінами та доповненнями, далі - Положення), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Основними завданнями Держпраці, зокрема, є реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб (підпункт 1 пункту 3 Положення).

В силу приписів пункту 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю; здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами та перевірки їх знань.

Пунктом 7 Положення визначено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

У відповідності до абз. 1-2 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992 № 2694-XII (зі змінами та доповненнями, надалі – Закон № 2694-XII), посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право безперешкодно відвідувати підконтрольні підприємства (об'єкти), виробництва фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та здійснювати в присутності роботодавця або його представника перевірку додержання законодавства з питань, віднесених до їх компетенції.

Матеріалами справи підтверджено, що управлінням Держпраці у Житомирській області проведено планову та позапланову перевірку суб'єкта господарювання товариства з обмеженою відповідальністю "Українська паливна група" на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно - правових актів з охорони праці та промислової безпеки, про що складено акти № 767/10-0018 від 22 травня 2017 року та від 07 червня 2017 року №893/10-0018.

Згідно зі розділом V цього актів, під час перевірки виявлено ряд порушень відповідачем вимог законодавства, зокрема, Закону України "Про охорону праці", які описані у рядках № 1 і № 2 зазначеного розділу актів № 767/10-0018 від 22 травня 2017 року та від 07 червня 2017 року №893/10-0018.

У зв'язку з виявленням указаних порушень, в актах перевірки попереджено відповідача про необхідність негайного зупинення робіт (виробництва):

електрогосподарства до усунення порушень вказаних у акті № 767/10-0018 від 22 травня 2017 року, мереж живлення штепсельних розеток із заземлюючим контактом, ВРП ( ввідний розподільчий пристрій), ЩО ( щит освітлення) до усунення порушень вказаних у акті від 07 червня 2017 року №893/10-0018.

Акт № 767/10-0018 від 22 травня 2017 року відповідачу направлено поштою, акт від 07 червня 2017 року №893/10-0018 отримано та підписано посадової особою товариства з обмеженою відповідальністю "Українська паливна група" без заперечень і зауважень.

В силу приписів ст. 4 Закону № 2694-XII, державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням. Державна політика в галузі охорони праці базується на принципах: пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

У відповідності до частини 1 статті 6 Закону № 2694-XII, умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.

Згідно зі ч. 1 ст. 13 Закону № 2694-XII, роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Частиною 3 вказаної статті Закону № 2694-XII визначено, що роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Згідно зі пунктом 7 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 877-V), на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Відповідно абз. 1 ч. 5 ст. 4 Закону № 877-V, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Право заборони виконання робіт, виробництва виникає у разі виявлення під час перевірки, зокрема, порушень вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю працівників (п. 2.26 Положення про організацію та здійснення державного гірничого нагляду, державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки та охорони праці в системі Держгірпромнагляду України, затвердженого наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 11.08.2011 N 826, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Загроза життю та здоров'ю працівників, згідно зі п. 1.4 цього Положення, - виникнення умов, за яких подальше продовження виконання робіт або експлуатація об'єкта, машин і механізмів несе ризик спричинення внаслідок цих умов фізичної шкоди працівникові, в тому числі такої, яка може призвести до смертельних наслідків.

Відповідачем доказів на спростування факту наявності порушень, виявлених під час планової перевірки, чи письмових заперечень проти позову до суду направлено не було.

Докази усунення відповідачем порушень, зазначених у актах перевірки Управління Держпраці у Житомирській області № 767/10-0018 від 22 травня 2017 року та від 07 червня 2017 року №893/10-0018 у матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, суд вважає, що товариство з обмеженою відповідальністю "Старе місто-1546" вимоги законодавства у сфері охорони праці та промислової безпеки, зазначених в акті перевірки порушень, свідчать про наявність реальної загрози життю та здоров'ю людей, що є підставою для застосування до відповідача заходів реагування у вигляді зупинення робіт (виробництва), а саме лісосічних робіт та трелювання лісу.

Таким чином, позовні вимоги Державної служби України з питань праці в особі Управління Держпраці у Житомирській області про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду до усунення порушень вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, зазначених в акті перевірки № 767/10-0018 від 22 травня 2017 року та від 07 червня 2017 року №893/10-0018 , є обґрунтованими, а позов таким, що належить до задоволення.

Разом з цим, слід відмітити, що застосовані заходи реагування можуть бути скасовані судом за результатами розгляду заяви відповідача про скасування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), якщо обставини, які стали підставою для вжиття заходів реагування, перестануть існувати або будуть усунуті.

Керуючись статтями 86, 158, 162, 186, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов Державної служби України з питань праці в особі Управління Держпраці у Житомирській області задовольнити.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до товариства з обмеженою відповідальністю "Старе місто-1546" шляхом зупинення робіт та експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, зокрема електрогосподарства до усунення порушень вказаних у акті № 767/10-0018 від 22 травня 2017 року, мереж живлення штепсельних розеток із заземлюючим контактом, ВРП ( ввідний розподільчий пристрій), ЩО ( щит освітлення) до усунення порушень вказаних у акті від 07 червня 2017 року №893/10-0018.

Заборонити товариству з обмеженою відповідальністю "Старе місто-1546" виконувати роботи підвищеної небезпеки, а саме:електрогосподарства до усунення порушень вказаних у акті № 767/10-0018 від 22 травня 2017 року, мереж живлення штепсельних розеток із заземлюючим контактом, ВРП ( ввідний розподільчий пристрій), ЩО ( щит освітлення) до усунення порушень вказаних у акті від 07 червня 2017 року №893/10-0018.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.С. Токарева