Справа № 369/4052/17
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2017-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/4052/17
Провадження № 2-а/369/161/17
ПОСТАНОВА

іменем України

21.08.2017 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Водала А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 9-ї роти 3-го батальйону лейтенант поліції ОСОБА_2, Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 17 квітня 2017 року була складена постанова про адміністративне правопорушення. При цьому його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Вказав, що на його вимогу надати докази вчинення адміністративного правопорушення інспектором не надано жодного підтвердження вчинення ним правопорушення. Також інспектором неправомірно винесено постанову на місці зупинки транспортного засобу, без врахування його клопотання про відкладення розгляду справи та необхідністю скористатись правовою допомогою. Вважає постанову незаконною та необґрунтованою та такою, що порушує його права.

Просив суд скасувати постанову інспектора патрульної поліції 9 роти 3 батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_2 БР2 №760628 від 17 квітня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що правила дорожнього руху він не порушував, оскільки на перехресті рухався прямо, тому неправомірно був зупинений інспектором. Відповідач грубо порушив норми закону та його права, розглянувши справу одразу ж на місці, не надавши йому можливості скористатись правовою допомогою. Просив суд задоволити позов.

У судове засідання інспектор патрульної поліції 9 роти 3 батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_2 не зявився. Про час та місце розгляду повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У судовому засіданні представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України проти позову заперечував, подав письмові заперечення. Суду пояснив, що інспектор зобовязаний зупинити автомобіль у разі порушення водієм правил дорожнього руху, в тому числі вимог дорожніх знаків. Справа була розглянута з дотриманням вимог чинного законодавства, а посилання позивача вважає необґрунтованими. Тому просив суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, як беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

При розгляді справи судом встановлено, що 17 квітня 2017 року водій ОСОБА_1 в м. Києві, б-р Чоколівський, 39, керуючи автомобілем не врахував вимогу дорожнього знаку «рух прямо» та здійснив поворот праворуч, чим порушив п.п.8.4г ПДР.

Постановою інспектора патрульної поліції 9 роти 3 батальйону лейтенанта поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БР №760628 від 17 квітня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

За ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 100 КАС України пропущення строків звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому кодексом.

За ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - і тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. Швидкість руху транспортних засобів встановлюються 12 розділом Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.8.4 г ПДР «Наказові знаки» - показують обовязкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Знак 4.1 "Рух прямо" дозволяє рух лише прямо. Дія знака не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами. Дія знака поширюється на перехрещення проїзних частин, перед якими він встановлений, а також, установлений на початку дороги або за перехрестям, поширюється на ділянку дороги до найближчого перехрестя. Знак не забороняє поворот праворуч у двори та на інші прилеглі до дороги території.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.1 ст.121). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.2 ст.70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов'язаний довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

В судовому засіданні позивачем не спростовані факти, викладені в оскаржуваній постанові, а саме те, що водій, керуючи автомобілем Acura MDX, державний номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо», здійснив поворот праворуч.

Доводи позивача щодо незаконності винесеної постанови спростовуються матеріалами справи. Так, з рапорту поліцейського роти №9 батальйону №3 УПП в м.Києві ДПП сержанта ОСОБА_3 встановлено, що останнім разом з інспектором Король Б.В. 17 квітня 2017 року під час несення служби в Соломянському районі, булло виявлено адміністративне правопорушення ПДР на перехресті вул. Ушинського та б-ру Чоколівського, де водій, керуючи автомобілем Acura MDX, державний номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо», здійснив поворот праворуч. Після чого даний автомобіль був зупинений для винесення постанови про адміністративне правопорушення. Клопотання про перенесення справи відхилено, так як прохання водія були не аргументовані.

Згідно ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Відповідно до ч.ч.2, 4, 5 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно п.4 р.І наведеної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.1 р.ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 2 р.ІІІ наведеної Інструкції передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.1 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу наведених норм чинного законодавства України вбачається, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Судом встановлено, що позивач, керуючи автомобілем Acura MDX, державний номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо», здійснив поворот праворуч, а тому його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ч.1 ст.122 КУпАП, з огляду на порушення останнім п.8.4, вимоги дорожнього знаку 4.1 Правил дорожнього руху України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17 квітня 2017 року складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП.

Таким чином, приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17 квітня 2017 року, відповідач діяв обґрунтовано, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у звязку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови з огляду на її правомірність. Тому у задоволенні позову суд відмовляє.

Керуючись п.12.4 ПДР, ст.ст.71, 99, 100, 159, 160, 161, 163 КАС України, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 9-ї роти 3-го батальйону лейтенант поліції ОСОБА_2, Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання скасування постанови відмовити.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя