Справа № 338/290/17
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/7106/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Виконавчого комітету Богородчанської селищної ради Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 10 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Богородчанської селищної ради Івано-Франківської області, Богородчанського селищного голови ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання протиправними рішень та бездіяльності,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Богородчанської селищної ради Івано-Франківської області, Богородчанського селищного голови ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому просив скасувати рішення Виконавчого комітету Богородчанської селищної ради від 07.07.2016 року про відмову передати у приватну власність квартиру №38 по вул. Грушевського, 2, корпус 1, в смт. Богородчани; визнати протиправною бездіяльність Богородчанського селищного голови щодо видачі Розпорядження про передачу у приватну власність квартири №38 по вул. Грушевського, 2, корпус 1 в смт. Богородчани; зобов»язати Богородчанського селищного голову видати Розпорядження про передачу квартири №38 по вул. Грушевського, 2, корпус 1 в смт. Богородчани, у приватну власність наступних осіб: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що оскаржуване рішення виконкому є протиправним та підлягає скасуванню. Вказував, що відмова селищного голови у видачі розпорядження про передачу у приватну власність займаної ним та членами сім»ї квартири також є протиправною з огляду на те, що законність отримання житла є безсумнівною, рішення виконкому суперечить рішенню сесії селищної ради та законодавству.

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 10 травня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю; скасовано рішення виконавчого комітету Богородчанської селищної ради від 07.07.2016 року №117 «Про передачу у приватну власність ОСОБА_1 квартири №38 по вул. Грушевського,2, корпус 1»; визнано протиправною відмову Богородчанського селищного голови щодо видачі розпорядження про передачу у приватну власність квартири №38 по вул. Грушевського, 2, корпус 1; зобов»язано Богородчанського селищного голову на виконання рішення сесії селищної ради №504 від 15.12.2011 року «Про надання дозволу на приватизацію квартир» видати розпорядження про передачу квартири квартири №38 по вул. Грушевського,2, корпус 1 в селищі Богородчани у приватну власність ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, Виконавчий комітет Богородчанської селищної ради Івано-Франківської області оскаржив її в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що при отриманні нової трикімнатної квартири по вул. Грушевського,2 в смт. Богородчани, як поліпшення житлових умов сім»ї ОСОБА_5 було запропоновано здати попереднє житло і отримати нове в межах норми житлової площі 44,4 м2: 5 чоловік = 8,88 м2 на одну особу, що є вище середнього розміру норми житлової площі. При передачі громадянами житла, яке перебуває у їх приватній власності, органу, який здійснює поліпшення житлових умов, вони мають право на одержання житла у межах встановленої норми жилої площі. Проте, отримавши нову квартиру і, відмовившись здати попереднє житло, отримали житлову площу більше встановленої норми жилої площі, а саме: квартира АДРЕСА_1, житлова площа 31,4 кв.м.; квартира АДРЕСА_2 корпус 1, житлова площа 44,4 кв.м. , що становить: 31,4 кв.м. + 44,4 кв.м. / 5 = 15,6 кв.м. на одну особу, при нормі згідно ст. 47 ЖК України 13,65 кв.м. на одну особу.

Апелянт вказує, що жодних доказів, які б свідчили, що сім»я ОСОБА_5 відмовились отримувати житло, як поліпшення житлових умов, трьохкімнатну квартиру з умовою здачі попереднього житла, відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.01.2010 року №79-р затверджено погоджений Координаційною радою з питань розподілу квартир, що придбані Державною іпотечною установою, при Кабінеті Міністрів України поіменний список громадян, яким надаються придбані у смт. Богородчани Івано-Франківської області квартири у будинку по вул. Грушевського, 2, корпус 1. У затвердженому списку під №27 значиться позивач ОСОБА_1 та члени його сім»ї у складі 5 осіб. Жодних умов чи обмежень надання сім»ї ОСОБА_1 житла вказаним розпорядженням Кабінету Міністрів України не було передбачено.

Рішенням виконкому Богородчанської селищної ради від 28.01.2010 року №11 у п. 3.10. вирішено видати ордер ОСОБА_1 на заселення трикімнатної квартири №38 загальною площею 84,5 кв.м., житловою 44,4 на сім»ю у складі п»яти осіб при умові передачі приватизованої двокімнатної квартири АДРЕСА_1 у фонд селищної ради відповідно до ст. 48 Житлового кодексу Української РСР та ст. 347 ЦК України і з квартирного обліку у виконкомі селищної ради зняти.

25.03.2010 року виконком видав ордер №74 ОСОБА_1 на сім»ю у складі 5 чоловік на право зайняття вказаної квартири. На підставі цього ордеру позивач та члени його сім»ї вселились у дане житло і проживають у ньому.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач та члени його сім»ї мають право на приватизацію займаної ними квартири за адресою смт. Богородчани, вул. Грушевського,2 корпус 1 в межах залишку норми безоплатної приватизації - безоплатно, а щодо частки займаного житла, яка перевищує норму безоплатної приватизації - за відповідну плату.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є помилковим, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачених Конституцією України та іншими Законами України.

Згідно із статтею 47 Конституції України кожен має право на житло, держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Відповідно до ст. 48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норм жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України, при цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі) , що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Богородчанської селищної ради № від 28.01.2010 року сім»ї ОСОБА_1 складом 5 чоловік надано 3-х кімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_3 житловою площею 44,4 кв.м., а загальною площею 84,5 кв.м., як покращення житлових умов.

На заселення в квартиру був виданий ордер № 74 від 25.03.2010 року, на підставі якого сім»я вселилась і зареєструвалась у вказаній квартирі. Умовою отримання нової трикімнатної квартири, було те, що сім»я повинна була здати органу, що покращив їхні житлові умови, попередню приватизовану квартиру за адресою АДРЕСА_4.

При цьому, вказану умову чітко прописано в рішенні, яке на даний час є чинним і ніким не скасовано.

Крім цього, 18.11.2009 року всі члени сім»ї ОСОБА_1 подали до виконавчого комітету Богородчанської селищної ради заяви про зобов»язання відчуження квартири (часток квартири) за адресою АДРЕСА_5 та після прийняття рішення про видачу ордерів від 28.01.2010 року №11 підписали заяву про те, що вони зобов»язуються передати 2-х кімнатну квартиру.

Таким чином, сім»я ОСОБА_1 отримала 3-х кімнатну квартиру без врахування житлової площі квартири, що вже перебувала у власності сім»ї, що тягне за собою порушення ЖК України.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки сім»я ОСОБА_1 не виконала вимоги чинного законодавства, тобто не передала, а відповідно селищна рада не прийняла від сім»ї ОСОБА_1 квартиру за адресою: АДРЕСА_6, що належить їм на праві власності та відповідачі продовжують проживати і користуватись належним їм майном, тому позов є безпідставним та необґрунтованим.

Суд першої інстанції не взяв до уваги вищезазначених обставин та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору помилково встановив фактичні обставини справи та надав їм не належну правову оцінку через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Богородчанської селищної ради Івано-Франківської області задовольнити, постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 10 травня 2017 року у справі №338/290/17- скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

ОСОБА_6

Повний текст постанови виготовлено та підписано 28.09.2017 року.