Справа № 815/2610/17
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2610/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Бутенко А.В., суддів Андрухіва В.В., Балан Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «РАФ» до Міністерства екології та природних ресурсів України про визнання протиправним та скасування наказу № 514 від 15.12.2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернулось ПП «РАФ» до Міністерства екології та природних ресурсів України про визнання протиправним та скасування наказу № 514 від 15.12.2016 року в частині анулювання ліцензії на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд задовольнити їх з підстав зазначених в адміністративному позові (а.с. 3-9).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судових засідань був повідомлений належним чином (а.с. 130). Представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених в письмових запереченнях на позов (а.с. 133-138), будь-яких клопотань не надав, тому, відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 03.12.2013 року Міністерством екології та природних ресурсів України видано Приватному підприємству «РАФ» Ліцензію серії АЕ №199298 на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами (збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізація).

09.12.2016 року комісією у складі начальника відділу дозвільно-ліцензійної діяльності та контролю Департаменту екологічної безпеки ОСОБА_1 (голова комісії), заступника начальника відділу дозвільно-ліцензійної діяльності та контролю Департаменту екологічної безпеки ОСОБА_2, головного спеціаліста відділу дозвільно-ліцензійної діяльності та контролю Департаменту екологічної безпеки ОСОБА_3 (надалі - комісія) на підставі посвідчення (направлення) від 05.12.2016 року №61/16, виданого на підставі наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 20.09.2016 року №345, було проведено планову перевірку ПП «РАФ» щодо виконання «Вимог Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами.

За результатами проведеної планової перевірки комісією було складено ОСОБА_2 планової перевірки додержання ПП «РАФ» ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами від 09.12.2016 року №61/16 та ОСОБА_2 про виявлення недостовірності даних у документах, поданих ПП «РАФ» разом із заявою про отримання ліцензії від 09.12.2016 року №61/16.

В подальшому Міністерством екології та природних ресурсів України видано Наказ від 15.12.2016 року №514 «Про відмову у видачі та анулювання ліцензій» в частині анулювання позивачу ліцензії на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами.

Не погодившись з даним наказом та результатами проведеної перевірки ПП «РАФ» звернулось із відповідною скаргою до екпертно-апеляційної ради при Державній регуляторній службі України.

Відповідно до витягу з протоколу №05-17 від 04.04.2017р. екпертно-апеляційної ради, вказану скаргу було відхилено.

Позивач вважає Наказ Міністерства екології та природних ресурсів України від 15.12.2016 року №514 «Про відмову у видачі та анулювання ліцензій» в частині анулювання позивачу ліцензії на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами протиправним, а тому звернувся зданим позовом до суду.

Оцінюючи рішення суб`єктів владних повноважень, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України та доходить до висновку про відмову в задоволені позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що Листом № 7/4130-16 від 17.11.2016 позивача було повідомлено про проведення планової перевірки додержання вимог Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами, яка була проведена у період з 05.12.2016 по 09.12.2016 (а.с. 140).

Відповідно до повідомлення про вручення рекомендованого листа, повідомлення було отримано позивачем 23.11.2016 р. (а.с. 141).

План проведення перевірок з дотримання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами затверджений наказом №345 від 20.09.2016 року (а.с. 154).

На виконання зазначеного наказу було видано посвідчення (направлення) №61/16 від 05.12.2016 р. на проведення планової перевірки додержання вимог Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами та зазначених вище документів відповідачем було проведено планову перевірку додержання позивачем ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами (а.с. 147-148).

За результатами зазначеної перевірки було винесено ОСОБА_2 №61/16 від 09.12.2016 р. в якому зазначені виявлені порушення позивачем ліцензійних умов та ОСОБА_2 про виявлення недостовірних даних у документах поданих разом із заявою на отримання ліцензії №61/16-1 від 09.12.2016 р. (а.с. 156-160).

З огляду на виявлені порушення та керуючись п.7 ч.2 ст.16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», Відповідачем, наказом №514 від 15.12.2016 р. позивачу було анульовано ліцензію.

Суд погоджується з правомірністю наказу №514 від 15.12.2016 р. про анульовання ліцензії, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності», Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності», Постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2016 року № 466 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами».

ПП «Раф» згідно з отриманою ліцензією Мінприроди здійснює збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізацію відпрацьованих відходів нафтопродуктів (а.с. 149-150).

Судом встановлено, що перевірка Позивача проводилась з питань дотримання останнім вимог Ліцензійних умов.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 № 466 було затверджено нові Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами.

Відповідно до положень даної постанови ліцензіатам, у тому числі ПП «РАФ», було надано двомісячний термін для приведення своєї господарської діяльності у відповідність до нових Ліцензійних умов.

Відповідно до вимог п. 11 Ліцензійних умов, передбачено що ліцензіат здійснює свою діяльність за умови зокрема надання відомостей щодо наявності дозволу на спеціальне водокористування; надання відомостей щодо наявності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами; зберігання протягом дії ліцензії документів, копії яких подавалися органу ліцензування відповідно до вимог Закону; зберігання протягом дії ліцензії документів (копій), які підтверджують достовірність даних, що зазначалися здобувачем ліцензії у документах, які подавалися органу ліцензування відповідно до вимог Закону.

Тобто з положень вище зазначеної норми вбачається, що у Ліцензіата (ПП «РАФ») мають бути наявні дозвільні документи та за умови перевірки позивач мав підтвердити відомості, які він подавав при отриманні ліцензії.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 6 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», орган ліцензування здійснює контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов та за результатами перевірки приймає рішення, яке оформлюються організаційно-розпорядчими актами за підписом керівника органу або його заступника згідно з розподілом повноважень.

Відповідно до п. 14 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності» передбачено, що ліцензуванню підлягає господарська діяльність, зокрема, з поводження з небезпечними відходами.

Статтею 16 зазначеного вище закону передбачено, що виявлення недостовірних даних у документах поданих ліцензіатом разом із заявою про отримання ліцензії є підставою для анулювання такої ліцензії.

Так при проведенні перевірки Відповідачем було виявлені порушення пункту 2 постанови КМУ від 13.07.2016 № 446 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами», яким ліцензіатам було встановлено двохмісячний термін для приведення своєї господарської діяльності у відповідність до вимог нових Ліцензійних вимог, однак ПП «Раф» не було надано жодних відомостей до органу ліцензування.

Судом встановлено, що у визначений термін проведення планової перевірки членами Комісії було здійснено виїзд за юридичною адресою підприємства: 57500, Миколаївська обл., м. Очаків, вул. Шмідта, буд. 16 корп. В, кв. 14, де було встановлено відсутність підприємства за юридичною адресою. Члени Комісії намагалися звязатись з підприємством за номерами телефонів, що були вказані в матеріалах ліцензійної справи, проте жоден з номерів не обслуговується.

Як вбачається із ОСОБА_2 перевірки, здійснивши виїзд за фактичним місцем провадження господарської діяльності ПП «Раф», за адресою: Миколаївська обл., Очаківський р-н, с. Дмитрівка, вул. Степова, буд. 27, було встановлено, що виробничий майданчик розташований серед сільськогосподарських угідь. На території майданчика були відсутні працівники та жодна діяльність не здійснювалась.

Після звернення до голови Дмитрівської сільської ради - ОСОБА_4 було зясовано, що ТОВ «Раф» дійсно здійснювало свою діяльність за вказаною адресою, проте наразі знаходиться у м. Очаків по вулиці Суворова. Членам комісії вдалося звязатись з підприємством. Представник підприємства повідомила про те, що директор ПП «Раф» перебуває у відрядженні, а вона не є уповноваженою особою для проведення планової перевірки. Членами Комісії було наголошено на тому, що якщо підприємство не допустить членів Комісії до проведення планової перевірки даний факт буде підставою для позбавлення підприємства ліцензії на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами. У передостанній день перевірки представник ПП «Раф» звязалась з членами Комісії та повідомила про готовність до перевірки і повідомила, що підприємство знаходиться за іншою адресою: м. Очаків, вул. Суворова, 20.

Відповідно до вимог частини 8 пункту 11 Ліцензійних умов, Ліцензіат здійснює операції у сфері поводження з небезпечними відходами за умови дотримання строку повідомлення органу ліцензування про всі зміни даних (у тому числі звуження видів (операцій) діяльності та переліку небезпечних відходів), зазначених у документах, що додавалися до заяви про отримання ліцензії.

Судом встановлено, що Позивачем не було повідомлено орган ліцензування про зміну адреси.

Відповідно до абз. 2 п. 11 Ліцензійних умов, у разі планового або позапланового припинення провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами (у звязку з неможливістю використання матеріально-технічної бази, виникненням форс-мажорних обставин тощо) ліцензіат повинен дотримуватися плану локалізації і ліквідації аварій на обєкті та письмово повідомляти про це органу ліцензування в день виникнення таких обставин. У разі перепрофілювання субєкта господарювання необхідно надати висновок державної екологічної експертизи на відповідну документацію щодо перепрофілювання, консервації та ліквідації діючих підприємств, окремих цехів, виробництв та інших промислових і господарських обєктів, які можуть негативно впливати на стан навколишнього природного середовища.

Судом встановлено, що на момент проведення планової перевірки на виробничому майданчику були відсутні працівники та ознаки ведення будь-якої господарської діяльності, а також не було надано. жодних відомостей до органу ліцензування із зазначеного приводу.

При огляді виробничого майданчика було встановлено, що територія виробничого майданчика не забезпечена неруйнівним та непроникним для небезпечних відходів матеріалом, а саме вся територія майданчика має грунтовий покрив з переважанням глиняних фракцій. Разом з тим, в порушення вимог частини першої пункту 16 Ліцензійних умов відсутній автономний зливовідвід та захист від атмосферних опадів та вітру, так як майданчик розміщений під відкритим небом.

Також, в матеріалах справи містяться докази, що Комісією було зафіксовано фотоматеріалами численні розливи відходів нафтопродуктів по всій території виробничого майданчика (а.с. 161-177), а враховуючи відсутність автономного зливовідводу та непроникного покриття території вищезазначені відходи нафтопродуктів у значній кількості були проникнуті у ґрунтовий покрив, чим нанесено значної шкоди навколишньому природному середовищу.

Таким чином підприємством в порушення частини 2 пункту 12 Ліцензійних умов, не забезпечено здійснення заходів, спрямованих на запобігання отруєння, забруднення навколишнього природного середовища, екологічну безпеку людей, раціональне використання природних ресурсів, додержання вимог природоохоронного законодавства.

Окрім того, матеріалами оцінки впливу на навколишнє природне середовище (ОВНС) визначено, що пролиті нафтопродукти повинні негайно видалятись за допомогою піску, який після використання прибирають у металеві ящики з кришкою, встановлені у спеціально обладнаному і захищеному місці.

Також матеріалами ОВНС визначено, що для попередження негативного впливу на геологічне середовище блок регенерації використовується лише на попередньо заасфальтованій або забетонованій ділянці, яка знаходиться нижче рівня оточуючого середовища. Кожна ємність та трубопроводи, по яким подається вуглеводнева суміш, обладнується коробами та піддонами, які унеможливлюють протікання нафтопродуктів.

За порушення порядку збору, обліку, здачі і використання відпрацьованих нафтопродуктів, а також за забруднення довкілля (грунтів, поверхневих і підземних вод) відпрацьованими нафтопродуктами і спричинення внаслідок цього шкоди здоровю людини, рослинному і тваринному світу застосовуються заходи відповідальності, встановлені Законами України «Про відходи», «Про охорону атмосферного повітря», «Про рослинний світ», «Про тваринний світ» та «Про охорону навколишнього природного середовища».

Суд зазначає, що технологічний процес вимагає постійної наявності великої кількості води, проте як було зафіксовано на виробничому майданчику було відсутнє водопостачання та будь- які ємності з водою.

Таким чином, перевіркою було встановлено, що жодна з вимог матеріалів ОВНС не була виконана та дотримана, що означає заборону на використання обладнання та виконання будь-яких операцій з небезпечними відходами.

В порушення вимог пункту 14 Ліцензійних умов підприємством не забезпечено місця зберігання (майданчики та складські приміщення), запобігання забруднення відходами навколишнього природного середовища.

В порушення вимог пункту 16 Ліцензійних умов ліцензіатом не забезпечено розміщення небезпечних відходів у спеціально обладнаних місцях чи обєктах, а також були відсутні вантажно-розвантажувальні механізми.

Судом встановлено, що в порушення вимог частини 10 пункту 11 Ліцензійних умов було виявлено відсутність значної частини матеріально-технічної бази, що була заявлена у відомості, що додавалась до заяви про отримання ліцензії, а саме: трьох насосів НШ 100, однієї одиниці насосу НШ 25, однієї одиниці насосу ЄМН 16,5/3-1, однієї одиниці відцентрового насосу, однієї одиниці роторного насосу, однієї одиниці насосу СЦЛ 2024 та частини фільтрувального обладнання, у тому числі автоцистерни ПЦ-8 МАЗ 500 та причепу ППЦ-6,7.

Також, Актом перевірки встановлено відсутність спеціально відведених і обладнаних майданчиків, помаркованої тари, відсіки, бункери тощо з чітким позначенням виду відходів та їх класу небезпеки, приміщення для персоналу, засобів колективного та індивідуального захисту працівників.

Таким чином, за результатами огляду виробничого майданчика було встановлено цілковите недотримання ліцензіатом вимог Ліцензійних умов та виявлено численні порушення вимог природоохоронного законодавства та нанесення негативного впливу на навколишнє природне середовище та природні ресурси.

В порушення частини 2 пункту 6 Ліцензійних умов, підприємством не надано відомості про наявність матеріально-технічної бази, за формою згідно додатку 2 до Ліцензійних умов та копій документів, що підтверджують право власності на матеріально-технічну базу, а також документів, що дають можливість її ідентифікувати.

В порушення пункту 6 Ліцензійних умов, не надано відомості про наявність декларації безпеки та плану локалізації та ліквідації аварії на обєкті підвищеної небезпеки, не надано відомості про наявність власних або орендованих виробничих площ (приміщень) та копій документів, що підтверджують право власності або оренди на них, згідно додатку 3 до Ліцензійних умов, не надано відомості про наявність документів дозвільного характеру, у тому числі про наявність дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та спеціального водокористування, не надано копію технологічного регламенту підприємства.

В порушення пункту 8 Ліцензійних умов не надано відомості про наявність екологічних знань у працівників підприємства.

В порушення частини 1 пункту 11 Ліцензійних умов не надано відомостей про ідентифікацію обєкта підвищеної небезпеки.

В порушення пункту 13 Ліцензійних умов не надано схему розташування спеціально відведених місць (майданчиків).

В порушення пункту 15 Ліцензійних умов не надано паспорт місць зберігання відходів.

В порушення вимог пункту 17 Ліцензійних умов не надано щорічного уточнення даних по реєстровій карті обєкта утворення, оброблення та утилізації відходів.

Аналогічні висновки зроблені Державною регуляторною службою України у розпорядженні №59 від 07.04.2017 року, яким було відмовлено у задоволенні скарги ПП «РАФ».

Статтею 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», передбачено, що виявлення недостовірних даних у документах поданих ліцензіатом разом із заявою про отримання ліцензії є підставою для анулювання такої ліцензії.

За таких обставин не заслуговують на увагу доводи представника Позивача про обовязок Відповідача згідно з ч.15 ст. 19 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» не пізніше трьох робочих днів з останього дня проведення перевірки у разі виявлення порушень видати розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов та доводи про недоведеність подання недостовірних документів разом із заявою про отримання ліцензії, оскільки у Відповідача були наявні підстави для складання акта, а у разі складення за результатом проведення перевірки акта, що є підставою для анулювання ліцензії, розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов не видається.

Таким чином, суд вважає, що акт складений за результатами перевірки є правомірними та відображує реальний стан ліцензіата, а наказ Мінприроди №514 від 15.12.2016 р. винесений на підставі зазначеного акту є правомірним та не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 статті 11 КАС України, визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч.ч. 1, 4 ст. 70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Виходячи з викладеного, проаналізувавши надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд вважає що позовні вимоги ПП «РАФ» є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені.

У звязку з тим, що у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача, відповідно до положень ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «РАФ» до Міністерства екології та природних ресурсів України відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Бутенко А.В.

Суддя Андрухів В.В.

Суддя Балан Я.В.