Справа № 804/9030/16
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Головуючий у 1 інстанції Олійник В.М.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 вересня 2017 рокусправа № 804/9030/16
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпро, пр.Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , секретар судового засідання Лащенко Р.В., з участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Арбітражного керуючого ОСОБА_4 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 червня 2017 року у справі №804/9030/16 за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування пункту наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Арбітражний керуючий ОСОБА_4 (далі позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України (далі відповідач), в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просила визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу Міністерства юстиції України №132/7 від 27.04.2015 року Про накладення на арбітражних керуючих дисциплінарного стягнення у вигляді попередження, в частині накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з інформації, яка викладена на публічному сайті Єдиного реєстру арбітражних керуючих їй стало відомо про існування наказу відповідача № 132/7 від 27.04.2015 року про накладення на неї дисциплінарного стягнення. З текстом такого наказу вона не була ознайомлена, його копію не отримувала, підстави та мотивувальна частина рішення їй також не відомі. В порушення вимог чинного законодавства перевірка її діяльності проводилась без видання наказу, без створення комісії, без повідомлення, без складення довідки та акта перевірки. У період з 20.08.2013 року по 02.07.215 року вона не здійснювала свою діяльність арбітражного керуючого і не виконувала обовязки розпорядника майна чи керуючого санацією, чи ліквідатора, про що свідчить довідка арбітражного керуючого № 08 від 19.05.2017 року, а також податкові декларації про майновий стан за 2013 2014 роки, проте її було притягнуто до відповідальності за те, що вона не підвищувала свою кваліфікацію у 2014 році. З огляду на вищевикладене, позивач не погоджується із винесеним щодо неї наказом № 132/7 від 27.04.2015 року Про накладення на арбітражних керуючих дисциплінарного стягнення у вигляді попередження, в частині накладення на дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 червня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що суд при прийнятті рішення не повинен застосовувати п.4.20 Положення про систему підготовки і перепідготовки осіб, які мають намір здійснювати діяльність арбітражного керуючого, їх підготовку у справах про банкрутство страхових організацій, в якому визначено право Департаменту здійснювати контроль за діяльністю арбітражних керуючих без проведення перевірок, оскільки він суперечить ст.106 Закону України «Про банкрутство».

В порушення вимог законодавства орган контролю не вносив пропозицію до Департаменту з питань банкрутства щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладення на неї дисциплінарного стягнення.

Позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за не підвищення кваліфікації у 2014 році, проте в період з 20.03.2013 року по 02.07.2015 року вона не здійснювала свою діяльність, як арбітражний керуючий і не виконувала обовязків розпорядника майна, керуючого санацією, або ліквідатора, про що свідчить довідка від 19.05.2017 року та декларації про майновий стан і доходи за 2013-2014 роки.

В порядку вимог законодавства відповідач притягнув її до дисциплінарної відповідальності не встановивши яким чином не підвищення кваліфікації у 2014 року призвело до грубого порушення прав і законних інтересів фізичних осіб або юридичних осіб, і яких саме.

Під час розгляду питання про застосування дисциплінарного стягнення відповідачем не встановлювалась в чому саме полягає вина позивача, не враховувалась ступінь та тяжкість вчиненого проступку, а також те, що раніше до неї дисциплінарні стягнення не застосовувалися.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 є арбітражним керуючим згідно зі Свідоцтвом про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) без обмеження строку дії № 1471, видане 16.07.2013 року, наказ від 10.07.2013 року № 1368/5.

27.04.2015 року відповідачем було винесено наказ № 132/7 Про накладення на арбітражних керуючих дисциплінарного стягнення у вигляді попередження, яким визначено, що відповідно до ч.3 ст.107 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 26.03.2015 року № 288 про застосування до арбітражних керуючих дисциплінарного стягнення у вигляді попередження та з урахуванням протоколу Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 26.03.2015 року № 28/03/15, зокрема, на ОСОБА_4 було накладене дисциплінарне стягнення у вигляді попередження.

Підставою для притягнення позивача до відповідальності у вигляді попередження стало те, що вона не пройшла підвищення кваліфікації у 2014 році.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що до Міністерства юстиції України надійшли протокол Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 26 березня 2015 року №28/03/15 та подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 26 березня 2015 року № 288 про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді попередження до арбітражних керуючих. Листом № 13.02-33/1676 від 03.04.2015 року Міністерством юстиції України проінформовано позивача про те, що 26.03.2015 року о 10-й годині у приміщенні Міністерства юстиції України відбулось чергове засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), до порядку денного якого було включено питання щодо розгляду подання Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

За результатами розгляду Комісією прийнято рішення застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_4 дисциплінарне стягнення у вигляді попередження на підставі подання № 391 від 13.03.2015 року та рекомендовано пройти підвищення кваліфікації протягом 2 кварталу 2015 року, тому 27.04.2015 року Міністерством юстиції України було прийнято спірний наказ № 132-7 Про накладення на арбітражних керуючих дисциплінарного стягнення у вигляді попередження, яким накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження на арбітражних керуючих і на арбітражного керуючого ОСОБА_4.

Підставою для прийняття спірного наказу було вчинення позивачем проступку, а саме не проходження підвищення кваліфікації у 2014 році, як про це зазначено та вимагається у пунктах 2.1 та 2.2 Положення, при цьому, суд не знайшов підстав для визнання належними та обґрунтованими доводи позивача, якими вона пояснює поважність причин невиконання нею свого обовязку щодо проходження підвищення кваліфікації, в тому числі і невиконання нею у 2014 році діяльності арбітражного керуючого, бо вона отримала свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) без зазначення строку його дії.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, тому у суду відсутні правові підстави для визнання протиправним та скасування спірного пункту наказу в частині, що стосується позивача, у звязку із чим у задоволенні адміністративного позову відмовив.

З наведеними висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Правові засади здійснення діяльності арбітражних керуючих в Україні визначають Закон України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом № 2343-ХІІ від 14.05.1992 року та нормативні акти, прийняті Міністерством юстиції України, яке є державним органом з питань банкрутства, в розумінні ст. 3 вказаного Закону.

Відповідно до ст. 4 вказаного Закону, арбітражні керуючі є субєктами незалежної професійної діяльності, а право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Законом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та порядок притягнення їх до дисциплінарної відповідальності регулюється ст.ст.106 - 113 Закону та Порядком контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 року №1284/5, зареєстрованим 03.07.2013 року за №1113/23645 (далі Порядок).

Частиною 2 ст.107 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом встановлено, що арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 3 ст.107 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом визначено, що державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення.

Згідно з ч. 4, ч. 5 ст. 107 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Статтею 109 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом визначено, що дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є: 1) попередження; 2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). Під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховується ступінь вини арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), тяжкість вчиненого ним проступку, а також чи застосовувалися раніше до арбітражного керуючого дисциплінарні стягнення.

Відповідно до п.7.1 Порядку (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставами для накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення є:

- встановлення факту подання арбітражним керуючим у документах, які подаються для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого, неправдивих відомостей;

- вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому;

- невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю;

- відмова арбітражного керуючого в проведенні перевірки;

- грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута);

- встановлення за результатами перевірки неможливості арбітражного керуючого виконувати повноваження, а саме: втрата громадянства України, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого за вчинення корисливого злочину або яким арбітражному керуючому заборонено здійснювати цей вид господарської діяльності чи займати керівні посади;

- винесення Дисциплінарною комісією двох або більше попереджень.

Відповідно до пункту 7.4. Порядку, дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого, є: попередження; позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Згідно з пунктом 7.6.1 Порядку, на арбітражного керуючого накладається дисциплінарне стягнення у вигляді попередження у разі: встановлення факту подання арбітражним керуючим у документах, які подаються для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого, неправдивих відомостей; відмови арбітражного керуючого в проведенні перевірки.

У відповідності до пункту 4.7 Порядку, за діяльністю арбітражних керуючих, при відмові арбітражного керуючого у проведенні перевірки складається акт про відмову арбітражного керуючого у проведенні перевірки (додаток 5) у двох примірниках та перевірка закінчується на дату встановлення факту відмови.

Додатком 5 до Порядку контролю затверджено форму акта про відмову арбітражного керуючого у проведенні перевірки.

Отже, орган, що проводить перевірку, у разі встановлення факту відмови арбітражного керуючого від її проведення, зобов'язаний закінчити перевірку на дату встановлення факту такої відмови.

Підпунктом 4.7.1 пункту 4.7 Порядку визначено, що відмовою арбітражного керуючого у проведенні перевірки вважаються: відсутність арбітражного керуючого або його уповноваженого представника під час проведення перевірки у час та у місці, визначені органом контролю в повідомленні про проведення перевірки, у разі належного повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки; безпідставне ненадання або надання не в повному обсязі без обґрунтованих пояснень арбітражним керуючим у визначені органом контролю терміни документів згідно з переліком, викладеним у повідомленні про проведення перевірки органу контролю; ненадання арбітражним керуючим на письмову вимогу комісії документів, які стосуються предмета перевірки, у разі якщо без цих документів проведення перевірки є неможливим; безпідставна відмова арбітражного керуючого в доступі комісії та інших осіб на територію, до будівель, споруд та інших приміщень боржника (банкрута) у випадках, передбачених цим Порядком, або до приміщення контори (офісу) арбітражного керуючого.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для притягнення позивача до відповідальності у вигляді попередження стало те, що вона не пройшла підвищення кваліфікації у 2014 році, отже порушення встановлені відповідачем не пов'язані із відмовою арбітражного керуючого від проведення перевірки чи подання арбітражним керуючим у документах, які подаються для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого, неправдивих відомостей.

В матеріалах справи не міститься доказів того, що відповідачем було встановлено факт подання арбітражним керуючим у документах, які подаються для отримання свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого, неправдивих відомостей або встановлення відповідачем факту відмови арбітражного керуючого в проведенні перевірки, а тому, колегія суддів вважає, що до позивача не могло бути застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження, яке накладається лише у двох випадках, визначених пунктом 7.6.1 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих.

За наведених обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що приймаючи рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження за не проходження підвищення кваліфікації у 2014 році, відповідач діяв не на підставі та не у межами наданих йому повноважень, а тому п.1 наказу Міністерства юстиції України № 132/7 від 27.04.2015 року Про накладення на арбітражних керуючих дисциплінарного стягнення у вигляді попередження, в частині накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Арбітражного керуючого ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 червня 2017 року у справі №804/9030/16 за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування пункту наказу скасувати.

Адміністративний позов Арбітражного керуючого ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування пункту наказу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п.1 наказу Міністерства юстиції України №132/7 від 27.04.2015 року Про накладення на арбітражних керуючих дисциплінарного стягнення у вигляді попередження, в частині накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.

Вступна та резолютивна частина постанови складені в нарадчій кімнаті і проголошені в судовому засіданні 20 вересня 2017 року, в повному обсязі постанова складена 25 вересня 2017 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

ОСОБА_5