Справа № 820/6367/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

21 вересня 2017 р. №820/6367/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до Офісу великих платників податків ДФС в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС про скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_3 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС, в якому просить суд, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.10.2016 №, від 18.10.2016 №.

Ухвалою суду, яка занесена до журналу судового засідання 22.05.2017, замінено на підставі ст. 55 КАС України відповідача ОСОБА_3 державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів на Офіс великих платників податків ДФС в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту, на підставі яких винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення, є необґрунтованими та помилковими, оскільки реальність господарських операцій позивача з контрагентом ТОВ «Стан» підтверджується належною первинною документацією. Також позивач зазначив, що фактично всі обґрунтування відповідача, визначені в акті перевірки, спрямовані на доведення фактів порушення контрагентом позивача чинного законодавства в частині оформлення або не оформлення працівників, законності залучення субпідрядників до виконання робіт та сплати за цими операціями податків.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача ОСОБА_2 до суду надійшли письмові заперечення на позов, в яких представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач під час спірних правовідносин діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством. Також представник відповідача зазначив, що перевіркою було встановлено, що позивач уклав договори підряду з ТОВ «Стан» з метою неправомірного формування податкового кредиту, наслідком цього може бути безпідставне отримання суми бюджетного відшкодування з ПДВ. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулась раніше. Надані до перевірки первинні документи не підтверджують факт виконання підрядних робіт контрагентом, у звязку з тим, що відсутні основні фонди та технічні ресурси у контрагента позивача.

Представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та письмових поясненнях.

Представник відповідача - ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмових запереченнях обставини.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (далі КП "ХТМ") зареєстроване у встановленому законом порядку, як юридична особа, перебуває на обліку в ОСОБА_3 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (правонаступником якої є Офіс великих платників податків ДФС в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС як платник податків, є платником податку на додану.

Як вбачається з акту перевірки, видами діяльності КП "ХТМ" є виробництво теплової енергії; транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами; постачання теплової енергії; виробництво теплової енергії на теплоелектроцентралях та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії; виробництво електричної енергії; господарська діяльність, повязана із створенням обєктів архітектури; надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів автомобільним транспортом; придбання, зберігання, використання прекурсорів; виконання робіт підвищеної небезпеки; виконання робіт підвищеної небезпеки при монтажі, ремонті, налагодженні трубних елементів парових та водогрійних котлів, посудин, що працюють під тиском, трубопроводів пари та гарячої води; виконання робіт підвищеної небезпеки при постачанні пари, гарячої води кондиціонування повітря, монтажі водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; виконання робіт підвищеної небезпеки; розподілення електроенергії; монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природних і технічних наук.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС проведена документальна позапланова виїзна перевірка КП "ХТМ" з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ за вересень, жовтень, грудень 2015 року по взаємовідносинам з ТОВ «Стан».

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки складений акт від 29.09.2016 №90/28-09-41-14/31557119 (т. 1 а.с.13-34), у висновках якого встановлено порушення вимог п.198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого КП "ХТМ" занижено ПДВ на загально суму 136889 грн., в т.ч.: за вересень 2015 року 16667 грн., за жовтень 2015 року 84500 грн., та завищено від'ємне значення на суму 35722 грн., в т.ч. за грудень 2015 року - 35722 грн.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, ОСОБА_3 державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС винесені податкові повідомлення-рішення, а саме:

- від 18.10.2017 №, яким збільшено суму грошового зобовязання з ПДВ у розмірі 151750,50 грн., в т.ч. за основним платежем 101167 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 50583,50 грн. (т. 1 а. с.60-61);

- від 18.10.2016 №, яким зменшено розмір відємного значення суми ПДВ у розмірі 35722 грн. (т.1 а. с.11-12).

Перевіряючи обґрунтованість висновків ОСОБА_3 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС, викладених в акті перевірки від 29.09.2016 №90/28-09-41-14/31557119, суд встановив наступне.

Як вбачається з акту перевірки, податковим органом визначено про те, що під час перевірки не підтверджується факт отримання робіт КП "ХТМ" у ТОВ «Стан» на підставі наступного: згідно актів виконаних робіт необхідна кількість робітників з урахуванням табелю обліку робочого часу наданого ТОВ «Стан» складає 23 особи. Згідно звіту 1-ДФ на ТОВ «Стан» у 3 кварталі 2015 року працювало 13 осіб, згідно наданої інформації дозвільні документи для виконання робіт за умовами договорів мали 3 працівника ТОВ «Стан» та 4 особи, які залучались за договорами ЦПХ; згідно наданого до перевірки журнали обліку та реєстрації робіт по нарядам та розпорядженням у вересні 2015 року роботи на об'єктах КП "ХТМ" виконувала лише 1 осіб; документально не підтверджено факт постачання матеріалів та обладнання на об'єкти КП "ХТМ" для виконання робіт; наявна податкова інформація по постачальнику матеріалів та обладнання на об'єкти КП «Харківські теплові мережі» для виконання робіт ТОВ «Т-Клімат» щодо неможливості здійснення фінансово-господарської діяльності за вересень 2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що між КП "ХТМ" (замовник) та ТОВ "Стан" (підрядник), укладено декілька договорів підряду, а саме:

- від 27.04.2015 №680166 (т.1 а.с.35-40). Згідно п.п.1.1 вказаного договору підряду замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобовязання на виконання робіт з модернізації роботи установки ГВП у літньому режимі (технічне переоснащення) котельні по вул. Конева,7а в м. Харкові, згідно з ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 та відповідно до умов цього договору. Також згідно п.п.1.2 вказаного договору підряду - підрядник повинен: виконати всі види робіт згідно проектної документації; вести індивідуальне випробовування змонтованого ним устаткування; провести індивідуальне випробування змонтованого ним устаткування; здати робочій комісії закінчений об'єкт після комплексного випробування в установлені строки. Відповідно до п.п.1.3 вказаного договору підряду - склад та обсяги робіт визначаються згідно проектної документації або дефектного акту та можуть бути переглянуті в процесі виконання робіт у разі внесення змін проектної документації або до дефектного акту у порядку, зазначеному у п.53 Загальних в укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2005р. № 668. Також відповідно до п.п.7.1 вказаного договору підрядник має право залучати, при необхідності, для виконання будівельно - монтажних робіт та надання послуг, спеціалізовані організації, погодивши це питання з замовником. Підрядник здійснює координацію діяльності на будівельному майданчику субпідрядних організацій та виступає в даному випадку Генеральним підрядником перед замовником, а перед субпідрядниками як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед замовником за порушення субпідрядником обовязків.

На підтвердження реальності виконання підрядних робіт та їх сплати, позивачем надані первинні документи: податкові накладні, акт виконаних будівельних робіт, розрахунок загальновиробничих витрат, акт вартості обладнання, дефектний акт, відомості по рахунку 63111, платіжні доручення, (т.1 а.с.67-69,72, 96-115).

- від 03.08.2015 №680166, разом з додатковою угодою (т.1 а.с.41-47). Згідно п.п.1.1 вказаного договору підряду замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобовязання на виконання робіт з технічного переоснащення котельні з заміною насосного обладнання по вул. Тімірязева, 42 в м. Харкові, згідно з ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 та відповідно до умов цього договору. Також згідно п.п.1.2 вказаного договору підряду - підрядник повинен: виконати всі види робіт згідно проектної документації; вести індивідуальне випробовування змонтованого ним устаткування; провести індивідуальне випробування змонтованого ним устаткування; здати робочій комісії закінчений об'єкт після комплексного випробування в установлені строки. Відповідно до п.п.1.3 вказаного договору підряду - склад та обсяги робіт визначаються згідно проектної документації або дефектного акту та можуть бути переглянуті в процесі виконання робіт у разі внесення змін проектної документації або до дефектного акту у порядку, зазначеному у п.53 Загальних в укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2005р. № 668. Також відповідно до п.п.7.1 вказаного договору підрядник має право залучати, при необхідності, для виконання будівельно - монтажних робіт та надання послуг, спеціалізовані організації, погодивши це питання з замовником. Підрядник здійснює координацію діяльності на будівельному майданчику субпідрядних організацій та виступає в даному випадку Генеральним підрядником перед замовником, а перед субпідрядниками як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед замовником за порушення субпідрядником обовязків.

На підтвердження реальності виконання підрядних робіт та їх сплати, позивачем надані первинні документи: податкові накладні, акт виконаних будівельних робіт,, розрахунок загальновиробничих витрат, акт вартості обладнання, дефектний акт, відомості по рахунку 63111, платіжні доручення (т.1 а.с.67-71,73-95).

Суд зазначає, що надані послуги від ТОВ "Стан" були здійснені для забезпечення господарській діяльності шляхом модернізації роботи установки ГВП у літньому режимі (технічне переоснащення) котельні по вул. Конева,7а в м. Харкові, а також шляхом технічного переоснащення котельні з заміною насосного обладнання по вул. Тімірязева, 42 в м. Харкові, який знаходиться на балансі підприємства, що підтверджується наданими первинними документами: копіями проектної документації, тощо (т.2, т.3 а.с.1-25).

Судом встановлено, що податкові накладні, виписані ТОВ "Стан", відповідають вимогам ст.201 Податкового кодексу України.

Позивачем відповідні суми ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ "Стан" були включені до складу податкового кредиту та відображені в декларації з податку на додану вартість, що підтверджують сплату позивачем податку на додану вартість за перевіряємий період, поданої до податкового органу.

Таким чином, ТОВ "Стан" - виконало свої зобов'язання за вказаними договорами підряду, а КП "ХТМ" прийняло підрядні роботи за цими договорами, які відображені у податковому та бухгалтерському обліку позивача.

На підставі зазначених вище обставин, суд дійшов висновку, що подані позивачем документи підтверджують реальність господарських операцій у спірних правовідносинах, а понесені позивачем - КП "ХТМ" витрати у спірних правовідносинах шляхом вибуття безготівкових коштів з власності даного суб'єкта господарювання (в оплату вартості виконаних робіт) свідчить про відсутність наміру безпідставно отримати податкову вигоду.

Наявні у справі докази не містять доказів наявності між позивачем та контрагентами позивача, взаємоузгоджених спільних зловмисних дій. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст.11 КАС України не виявлено.

Згідно п. 198.1 ст. 198 ПК України, в редакції, що діяла на час спірних правовідносин, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.4 ст. 200 ПК України визначено, що при відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Аналіз чинного податкового законодавства вказує на те, що законодавець не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків (позивача) і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Відповідно до ст.3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку податку на прибуток не встановлюють особливих вимог до первинних документів і облікових регістрів, що повинні використовуватися при обчисленні даного податку, тому відповідними документами податкового обліку вважаються бухгалтерські документи і регістри обліку, складені належним чином.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд зазначає, що угоди, укладені між позивачем та його контрагентом ТОВ "Стан" є чинними та не визнані в установленому порядку недійсними.

На час укладання та виконання зазначених договорів КП "ХТМ" та його контрагент ТОВ "Стан" були зареєстровані як юридичні особи та є платниками податку на додану вартість, що встановлено в ході розгляду справи та не заперечується сторонами (т. 1 а.с.147-151).

Суд зазначає, що у позивача були підстави для придбання у контрагента підрядних робіт з установки ГВП у літньому режимі (технічне переоснащення) та технічного переоснащення відповідних котелень, оскільки КП "ХТМ" здійснює господарську діяльність з постачання теплової енергії населенню, установам та організаціям, що не заперечується сторонами.

Позивачем надані належні первинні документи, що підтверджують реальність та факт придбання підрядних робіт, які призначені для використання у господарській діяльності КП "ХТМ".

Таким чином, позивачем дотримано вимоги Податкового кодексу України з реалізації права на податковий кредит по операціях з ТОВ "Стан", позивачем подано декларації з ПДВ, розрахунки податку на додану вартість (т.1 а.с.116-146). Задекларовані позивачем суми підтверджені наявними у матеріалах справи первинними бухгалтерськими документами.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справа про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Посилання відповідача на наявність фактів порушення контрагентом позивача чинного законодавства в частині оформлення або не оформлення працівників, законності залучення субпідрядників до виконання робіт та сплати за цими операціями податків - суд не бере до уваги, оскільки Податковий кодекс України не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів. Якщо контрагенти не виконали свого зобовязання по сплаті податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Також, суд зазначає, що в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" позивач та контрагенти позивача є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак позивач та контрагенти позивача є окремими платниками податку на додану вартість та податку на прибуток. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника податків, яка (слід розуміти - відповідальність) відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим, за винятком встановлених ст. 228 Цивільного кодексу України та ст.ст. 207 і 208 Господарського кодексу України випадків свідомого укладення таким суб'єктом права нікчемного правочину з метою відображення певних первинних документів в податковому обліку без фактичного проведення господарських операцій.

Саме така правова позиція викладена Європейським Судом з прав людини (рішення від 22.01.2009 у справі БУЛВЕС АД проти Болгарії (заява № 3991/03), а також Верховним Судом України (постанова від 09.09.2008 у справі №21-500во08, постанова від 01.06.2010 у справі № 21-573во10, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ЗАТ Мукачівський лісокомбінат до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ТОВ Фірма ВІК до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень).

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Виходячи з наведеного, фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують здійснення господарських операцій позивача з ТОВ Стан та правомірність віднесення позивачем до податкового кредиту з податку на додану вартість суми витрат та сум валових витрат, відповідно до первинних бухгалтерських документів та податковим накладним, які виписані на виконання умов договірних відносин.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 18.10.2016 №, від 18.10.2016 № є необґрунтованими, через що позовні вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, суд присуджує позивачу з Офісу великих платників податків ДФС за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору у розмірі 2812,08 грн., що підтверджується квитанціями від 18.11.2016 №12090, від 17.02.2017 №2421 (т.1 а.с.3,64).

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до Офісу великих платників податків ДФС в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС про скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення - рішення ОСОБА_3 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС від 18.10.2016 №, №.

Стягнути з Офісу великих платників податків ДФС за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (, поштовий індекс 61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11) у розмірі 2812,08 грн. (дві тисячі вісімсот дванадцять гривень 08 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 28 вересня 2017 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.