Справа № 304/764/17
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/9118/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Перечинського районного суду Закарпатської області від 20 липня 2017 року у справі №304/764/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції Закарпатської області сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

07.07.2017р. позивач поштовим засобом зв»язку звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову поліцейського Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції Закарпатської області сержанта поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що інспектор поліції не зазначив, якими саме доказами доводяться обставини, зазначені в постанові, не встановив вину позивача та докази, якими вона доводиться, не визначав помякшуючи та обтяжуючі обставини, не зясував, чи підлягає вона адміністративній відповідальності з огляду на положення ст. 19 КУпАП. Зокрема, відповідачем не зясовано, де саме вона не виконала вимоги дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено», де саме знаходиться цей знак, оскільки вулиця Ужанська в місті Перечині має значну протяжність і без зазначення конкретного місця скоєння правопорушення та місця його розгляду є не зрозумілим, що саме вона порушила.

Постановою Перечинського районного суду Закарпатської області від 20 липня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із винесеною постановою суду, з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, позивач подала апеляційну скаргу і просить постанову суду першої інстанції скасувати та винести рішення, яким позов задоволити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що відповідачем порушено вимоги ст.276 КУпАП, а саме винесено постанову на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцем знаходження органу, який уповноважений розглядати справу; також порушив процедуру розгляду справи передбачену ст.278, 279 КУпАП.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено і таке вбачається із оскаржуваної постанови, що 24 червня 2017 року поліцейським Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції Закарпатської області сержантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 943005 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн., оскільки того ж дня о 19.30 год. в м. Перечин на вул. Ужанській, керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ Віда», д/н НОМЕР_1, не виконала вимоги дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено», а саме здійснила проїзд без зупинки, чим порушила п. 2.2 «г» ПДР України. (а. с. 7).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем надано докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного:

Так, судом першої інстанції встановлено і таке вбачається з відеозапису камери спостереження, яка переглядалась колегією суддів (а.с.18), що ОСОБА_1 порушила вимоги правил дорожнього руху, а саме 24.06.17р. здійснила проїзд без зупинки в м. Перечин на вул. Ужанській.

Адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність - ст.9 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП вбачається, що адміністративна відповідальність настає за порушення порушення вимог дорожніх знаків, зупинки, стоянки.

Відповідно до ч.3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2, 4 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог 283 КУпАП.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення, в тому числі, і правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху. Тобто, складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП не є обовязковим.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Поліцейські, під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, керуються Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 згідно розділу III пункту 2 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст.80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів ), ч. 1, 2, 3, 5 і 6 ст. 121, ст. 121-1, 121-2, ч. 1, 2 і 3 ст. 122, ч: 1 ст. 123, ст. 124-1, ст. 125, 126, ч. 1, 2 і 3 ст. 127, ст. 128, 129, ст. 132-1, ч. 6 і 11 ст. 133-1, ч. 1, 2 і 3 ст. 140 КУпАП, на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 №596-VIII, який набрав чинності 07.11.2015 було внесено зміни, а саме змінено ч.2, 4, 5 ст.258 КУпАП, відповідно до яких порушення в сфері безпеки дорожнього руху віднесено до категорії справ розгляд яких відбувається на місці вчинення адміністративного правопорушення. Дані зміни не були враховані в рішенні Конституційного суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, колегія суддів враховує вимоги ч.2 ст.71 КАС України, якою передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то воно не може бути скасоване чи змінене з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.160, 195 - 197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Перечинського районного суду Закарпатської області від 20 липня 2017 року у справі № 304/764/17 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5