Справа № 593/156/17
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/7443/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2017 року у справі №593/156/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Літятинської сільської ради про оскарження рішення (дій) бездіяльності Літятинської сільської ради, як органу місцевого самоврядування та зобов'язання здійснити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Літятинської сільської ради в якому просила визнати дії (бездіяльність) Літятинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області протиправними. Скасувати рішення 16 сесії сьомого скликання від 11 січня 2017 року №102 «Про заяви ОСОБА_1 щодо надання дозволу на приватизацію житлового будинку за адресою с. Літятин вул.. Центральна, 140 як необґрунтоване та незаконне. Зобовязати Літятинську сільську надати дозвіл на приватизацію житлового будинку в с. Літятин вул.. Центральна, 140 Бережанського району Тернопільської області громадянам: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4

Постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Літятинської сільської ради про оскарження рішення (дій) бездіяльності Літятинської сільської ради як органу місцевого самоврядування та зобов'язання здійснити певні дії - відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов повністю, з підстав, викладених у своїй апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подану апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що виконавчий комітет Літятинської сільської ради розглянувши заяву директора школи про виділення будинку для проживання прийняв рішення від 25 червня 1996 року №13, яким виділив шкільну майстерню, як будинок спеціаліста для проживання директора школи ОСОБА_5 ОСОБА_1) Є.І.

12 грудня 2016 року позивачка звернулася до Літятинського сільського голови з заявою, в якій просить надати їй дозвіл на приватизацію житлового будинку разом із членами сім'ї по вул.. Центральній, 140, с. Літятин, Бережанського району Тернопільської області відповідно до чинного законодавства України із розрахунку: 21 кв. м. на кожного члена сім'ї або особи, яка проживає, та 10 кв. м. на сім'ю, разом 94 кв. м.

Літятинською сільською радою Бережанського району Тернопільської області розглянувши вказану вище заяву позивачки прийнято рішення №102 від 11 січня 2017 року, яким відмовлено в наданні дозволу на приватизацію житлового будинку за адресою с. Літятин вул. Центральна, 140.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Згідно з ч.1 ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю.

Судом апеляційної інстанції встановлено з довідки Літятинської сільської ради Тернопільської області № 90 від 12 травня 2017 року, що на момент вселення ОСОБА_5 будівля по вул.. Центральна, 140, с. Літятин, Бережанського району Тернопільської області була на балансі сільської ради.

У судовому засіданні апеляційний суд дослідив технічний паспорт будівлі за адресою вул.. Центральна, 140 с. Літятин Бережанського району, з якого встановив, що у графі призначення будівлі при забудові зазначено житловий будинок. Використання в теперішній час школа-майстерня, де чітко видно, що іншим чорнилом дописано «майстерня» невідомою особою та не підтверджено уповноваженими особами виправленому вірити.

З матеріалів справи встановлено, що даний житловий будинок по вул.. Центральна, 140 с. Літятин Бережанського району належав гр. ОСОБА_6, ґкий в 1947 році виїхав в ОСОБА_6 та віднесений до житлового фонду, що підтверджується описом майна від 14.03.1947 року, де в п. 2 зазначено, що хата лишається державною в пользу сільської ради; Акт від 14.03.1947 року про передачу майна комісійно; також рішення Літятинської сільської ради від 04.12.1998 року з якого встановлено, що даний житловий будинок належав вищевказаному громадянину, який виїхав в 1947 році в ОСОБА_6.

Колегія суддів звертає увагу на рішення Літятинської сільської ради Бережанського району №263 від 25 вересня 2015 року та №87 від 23 вересня 2016 року, де чітко вказано, що даний будинок є житловим будинком, але із статусом «службовий». Варто зауважити, що в матеріалах справи відсутнє будь-яке рішення Літятинської сільської ради, яке б надавало даному житловому будинку статус «Службове приміщення».

Суд апеляційної інстанції бере до уваги рішення шістнадцятої сесії сьомого скликання Літятинської сільської ради Бережанського району №102 від 11 січня 2017 року, де зазначено відмовити в наданні дозволу на приватизацію житлового будинку.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 8 Житлового кодексу УРС переведення придатних для проживання жилих будинків і жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду в нежилі, як правило, не допускається. У виняткових випадках переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі може здійснюватися за рішенням органів, зазначених у частині другій статті 7 цього Кодексу.

Колегія суддів взявши до уваги вище вказану норму чинного законодавства, вважає даний будинок житловим, адже в матеріалах справи відсутнє та не подане сторонами рішення обласної ради про переведення даного будинку з житлового фонду у не житловий.

Також варто звернути увагу на те, що в матеріалах справи міститься копія будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку по вул. Центральна, 140 с. Лілятин Бережанського району, в якій прописано позивачку та її членів сімї.

Відповідно до чинного законодавства України реєстрація місця проживання та місця перебування фізичних осіб у не житлових приміщеннях не дозволяється.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що Літятинська сільська рада Бережанського району видавши будинкову книгу за вищевказаною адресою підтвердила твердження позивачки, що даний будинок є житловим та належить до житлового фонду.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до статті 202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів дійшла до висновку, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки рішення суду першої інстанції, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2017 року у справі №593/156/17 скасувати, та прийняти нову постанову. Позов задовольнити частково. Визнати протиправним та скасувати рішення шістнадцятої сесії сьомого скликання Літятинської сільської ради Бережанського району від 11 січня 2017 року №102 «Про розгляд заяви ОСОБА_1 щодо надання дозволу на приватизацію житлового будинку за адресою с. Літятин вул. Центральна, 140 Бережанського району Тернопільської області».

Зобовязати Літятинську сільську раду Бережанського району Тернопільської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо приватизації житла.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

ОСОБА_7

Повний текст постанови складений 26 вересня 2017 року.