Справа № 524/2795/17
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/2795/17
Провадження 2-а/524/357/17
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

27.09.2017 м.Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді - Андрієць Д.Д.

за участю секретаря - Гладкої К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону УПП в м.Кременчуці ДПП Дуканіча Ігоря Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчук із адміністративним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 19.04.2017 інспектором роти №3 батальйону УПП в м.Кременчуці ДПП Дуканічем І.В. була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР№603034, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. В постанові зазначено, що 19.04.2017, о 21:03 год., керуючи транспортним засобом по просп. Свободи, 18 в м.Кременчуці, здійснив рух на забороняючий сигнал світлофора, а саме жовтий, чим порушив п.8.7.3 «ґ» ПДР України.

Постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки ПДР України він не порушував і здійснив рух на мигаючий зелений сигнал світлофора. Крім того, при накладенні адміністративного стягнення відповідачем не було враховано характеру вчиненого ним правопорушення.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд визнати дії інспектора роти №3 батальйону УПП в м.Кременчуці ДПП Дуканіча І.В. щодо складання постанови серії АР№603034 від 19.04.2017 незаконними, а постанову незаконною і скасувати її, провадження по справі закрити.

В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_3, позов ОСОБА_1 підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Вказав, що ОСОБА_1 не порушував ПДР України, оскільки коли його автомобіль під'їхав до стоп-лінії горів зелений миготливий сигнал світлофора, а після того, як транспортний засіб позивача пересік стоп-лінію увімкнувся жовтий сигнал. Позивач не міг зупинити транспортний засіб перед стоп-лінією не вдаючись до екстреного гальмування, а тому продовжив рух.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що під час патрулювання в м.Кременчуці, рухаючись в патрульному автомобілі по просп.Свободи, 18, був виявлений транспортний засіб під керуванням позивача, який здійснив рух на забороняючий жовтий сигнал світлофора. Вважає, що ним було прийнято правомірне рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП. Позивачу були роз'яснені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, строки та порядок сплати адміністративного штрафу.

Представник третьої особи - Управління патрульної поліції в м.Кременчуці ДПП, ОСОБА_4, проти задоволення позову заперечувала. Зазначила, що на місці зупинки транспортного засобу водій надав пояснення, у яких не заперечував факт здійснення проїзду на забороняючий сигнал світлофора і просив застосувати до нього стягнення у виді «попередження». Інспектор патрульної поліції не порушив процедуру винесення постанови у справі у справі про адміністративне правопорушення, діяв в межах наданих законом повноважень.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом встановлено, що 19.04.2017 інспектором роти №3 батальйону УПП у м.Кременчуці ДПП лейтенантом поліції Дуканічем І.В. була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР№603034, якою ОСОБА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В постанові зазначено, що 19.04.2017 о 21:03 ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом BMW 3181, номерний знак НОМЕР_1, в м.Кременчуці по просп.Свободи, 18, здійснив рух на забороняючий сигнал світлофора, а саме жовтий, чим порушив п.8.7.3. «ґ» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно з п.п «ґ» п.8.7.3 ПДР України жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду був наданий диск, на якому міститься відеозапис, здійснений нагрудною камерою інспектора роти №3 батальйону УПП у м.Кременчуці ДПП лейтенанта поліції Дуканіча І.В.

Судом за участю представника позивача та представника третьої особи був переглянутий вказаний відеозапис. Так, на відеозаписі зафіксовано, як після зупинки інспектором транспортного засобу під керуванням позивача, поліцейський повідомив йому про порушення ним правил дорожнього руху, зокрема про здійснення проїзду на забороняючий сигнал світлофора, на що позивач не заперечував вказаного факту і пояснював, що не помітив забороняючого сигнала. За таких обставин, не заслуговують уваги доводи позивача про те, що він керувався положенням п.8.11 ПДР України, відповідно до якого водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Інших доказів, які б підтверджували доводи позивача та його представника про неможливість зупинки транспортного засобу не вдаючись до екстреного гальмування, матеріали справи не містять.

Таким чином, досліджені судом докази дозволяють зробити висновок про те, що позивач вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Суд відзначає, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає санкції ч.2 ст.122 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглянута та спірна постанова прийнята відповідачем в присутності позивача, якому роз'яснювалися його права, передбачені ст.256 КУпАП.

Отже, при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності інспектором роти №3 батальйону УПП у м.Кременчуці ДПП лейтенантом поліції Дуканічем І.В. не було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та права позивача.

Відтак, позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 10, 11, 17, 71, 94,158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону УПП в м.Кременчуці ДПП Дуканіча Ігоря Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Д.Д.Андрієць