Справа № 125/595/17
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 125/595/17

Головуючий у 1-й інстанції: Хитрук В.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

21 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника позивача ОСОБА_2В

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Каришівської сільської радої Барського району Вінницької області на постанову Барського районного суду Вінницької області від 16 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом Приватної агрофірми "Вікторія" до Каришівської сільської ради Барського району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору СТОВ "Подільська Зоря", ТОВ "Агрофірма Шаргород" про визнання протиправним та скасування рішення сесії,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2017 року позивач - ПАФ "Вікторія" звернувся до Барського районного суду Вінницької області з позовом до Каришівської сільської ради Барського району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення сесії.

Барський районний суд Вінницької області постановою від 16.06.2017 року вказаний позов задовольнив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі, в свою чергу представники позивача та третьої особи заперечили проти апеляційної скарги та просили у її задоволенні відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що згідно рішення позачергової 15 сесії 7 скликання Каришківської сільської ради «Про надання дозволу на укладення договору на управління спадковим майном, між Каришківською сільською радою та СТОВ «Подільська зоря» від 2 лютого 2017 року, сільська рада вирішила: 1. З метою утримання (догляду) та збереження спадкового майна, а саме не успадкованих земельних ділянок часток (паїв) на загальну площу 62,1824 га, що знаходиться на території Каришківської сільської ради, які залишилися після смерті фізичних осіб, відповідно до Списку №1, передати ТОВ «Подільська зоря». 2. Доручити сільському голові ОСОБА_5 укласти договір на управління спадщиною між Каришківською сільською радою та ТОВ «Подільська зоря».

Предметом оспорюваного рішення є правомірність передачі в користування земельних ділянок (паїв), загальною площею 62,1824 га, що знаходяться на території Каришківської сільської ради, які належать на праві приватної власності фізичним особам 36 громадянам, що підтверджується Актом прийому-передачі об'єкта оренди від 3 лютого 2017 року.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Цивільного кодексу України, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Правовідносини пов'язані із орендою землі врегульовані зокрема Законом України "Про оренду землі" від 06.10.1998 № 161-XIV ( далі - Закон № 161-XIV).

Відповідно статті 2 Закону № 161-XIV, відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно статті 1 вказаного Закону, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За змістом статті 3 Закону № 161-XIV,обєктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Статтею 4 Закону № 161-XIV встановлено, що орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Орендодавцем земельної ділянки, що входить до складу спадщини, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, є особа, яка управляє спадщиною.

Відповідно ст. 6 Закону № 161-XIV, орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

За правилами статті 7 Закону № 161-XIV, право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону.

Відповідно статті 19 Закону № 161-XIV, особа, яка управляє спадщиною, у складі якої є земельна ділянка сільськогосподарського призначення, що не перебуває в оренді, має право передати таку ділянку в оренду на строк до моменту державної реєстрації права власності спадкоємця на таку земельну ділянку або до набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою, про що обовязково зазначається у договорі оренди земельної ділянки.

Якщо строк дії договору оренди земельної ділянки закінчився у день або після смерті орендодавця, але до державної реєстрації права власності на земельну ділянку за новим власником (спадкоємцем), такий договір вважається продовженим (поновленим) до моменту державної реєстрації права власності спадкоємця або територіальної громади на таку земельну ділянку.

Відповідно статті 1285 ЦК України, якщо у складі спадщини є майно, яке потребує утримання, догляду, вчинення інших фактичних чи юридичних дій для підтримання його в належному стані, нотаріус, а в населених пунктах, де немає нотаріуса, - відповідний орган місцевого самоврядування, у разі відсутності спадкоємців або виконавця заповіту укладають договір на управління спадщиною з іншою особою.

У разі відсутності спадкоємців або виконавця заповіту особою, яка управляє спадщиною, до складу якої входить земельна ділянка, є сільська, селищна, міська рада за місцезнаходженням такої земельної ділянки.

Отже, відповідно до зазначеного, орган місцевого самоврядування, у відповідних випадках може виступати орендодавцем у договорі оренди землі, відносно земельної ділянки, яка належала особі, яка померла з метою здійснення управління майном відповідно до положень статті 1285 ЦК України.

При цьому, статтею 19 Закону № 161-XIV передбачено ряд особливостей щодо укладення договору оренди, щодо майна над яким, зокрема і органами місцевого самоврядування здійснюється управління, а саме, що така земельна ділянка може бути передана в оренду до моменту державної реєстрації права власності її спадкоємцем або визнання спадщини за рішенням суду відумерлою лише у випадку відсутності діючого договору оренди щодо такої ділянки.

Таким чином у оренду можливо передати лише земельну ділянку, яка не знаходиться у оренді у іншої особи, оскільки у випадку знаходження такої ділянки у оренді, особа яка є орендарем відповідно до договору продовжує користування нею до моменту успадкування земельної ділянки та реєстрації права власності за спадкоємцем.

У випадку наявності діючих договорів оренди щодо земельних ділянок осіб, які померли орган місцевого самоврядування не виступає управителем майна та не може вчиняти щодо таких ділянок жодних дій спрямованих на розпорядження (управління) ними, оскільки у здійсненні цього відсутня потреба.

Згідно з матеріалами справи, відповідачем було вчинено дії спрямовані на управління спадковим майном, а саме передача у оренду 36 земельних ділянок громадян відповідно до акту прийому-передачі об'єкта оренди ( в рамках Договору на управління спадковим майном (земельні ділянки) від 03 лютого 2017 року (а.с. 8).

Суд першої інстанції за наслідками розгляду справи по суті прийшов до висновку про протиправність оскаржуваного рішення відповідача , мотивуючи це тим, що 15 земельних ділянок, з приводу яких прийнято оспорюване рішення, знаходяться в оренді ТОВ «Агрофірма Шаргород», яке надало суду оригінали договорів оренди земельних ділянок з їх власниками, які (договори оренди) незалежно від смерті деяких орендодавців землі, не припиняють своєї дії і ПАФ «Вікторія», як орендар, має право на користування землею згідно укладених договорів.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити що під час прийняття рішення судом першої інстанції та скасування оскаржуваного рішення відповідача, не було враховано ту обставину, що не всі з перелічених 36 земельних ділянок, на момент прийняття рішення були об'єктом чинних договорів оренди та як наслідок не могли передаватися у оренду в рамках управління спадковим майном.

Згідно з матеріалами справи, земельні ділянки наступних громадян, а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 (дві зем. ділянки № 212 пл. 1,7882 га та № 213 пл. 1,8349 га), ОСОБА_18,ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 (дві зем. ділянки № 285 пл. 1,9321 га та б/н пл. 2,2932 га), ОСОБА_23, ОСОБА_24, всього 21 зем. діл. на момент їх передачі оскаржуваним рішенням відповідача були об'єктом чинного договору оренди (копії яких наявні в матеріалах справи), а тому відповідно до зазначених вище норм, не могли передаватися сільською радою у повторну оренду.

У даному ж випадку передаючи земельні вказані ділянки відповідач порушив законне право орендарів, що користуються вказаними ділянками на підставі діючих договорів оренди та фактично здійснив повторну безпідставну передачу їх до оренди.

При цьому, колегією суддів також, надано правову оцінку правомірності передачі відповідачем у оренду земельних ділянок, які належали ОСОБА_25, ОСОБА_26 та ОСОБА_27 (всього 3 зем. діл. ), внаслідок чого колегія суддів прийшла до висновку щодо правомірності передачі таких земельних ділянок у зв'язку із наступним.

Згідно з матеріалами справи договори оренди земельної ділянки з вказаними особами були підписані 25.03.2005 року, 02.03.2005 року та 02.03.2005 року відповідно, при цьому згідно з матеріалами справи, ОСОБА_25 померла 18.02.1998 року, ОСОБА_26 29.06.2003 року, а ОСОБА_27 29.05.1998 року, що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с. 71-73).

Таким чином, договори оренди вказаних земельних ділянок, підписані вже після смерті вказаних осіб, тобто їх власників, від їхнього імені, що є неможливим та свідчить про їх нікчемність, а тому у даному випадку на думку колегії суддів земельні ділянки вказаних осіб могли передаватися у оренду відповідачем як управителем спадкового майна, оскільки такі земельні ділянки не обтяжені правом користування за договором оренди.

За змістом статті 13 Закону № 161-XIV, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України ( стаття 14 Закону № 161-XIV).

Відповідно статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В силу вимог статті 4 вказаного Закону державній реєстрації прав підлягають зокрема:

- право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис);

- право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки;

Разом з тим, позивачем у підтвердження наявності договору оренди земельної ділянки з окремими особами надано копії, укладеної між ПАФ "Вікторія" та Каришківською сільською радою Тимчасової угоди про добровільну сплату за фактичне користування земельною ділянкою.

Однак, колегія суддів зазначає, що така угода за своєю формою та змістом не відповідає вимогам закону до договору оренди земельної ділянки, а тому не може бути підтвердженням правомірності користування земельною ділянкою та такого факту, крім того, на підставі вказаної угоди державна реєстрація права користування земельною ділянкою, як того вимагає Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не здійснювалася, що ще раз підтверджує відсутність правомірного користування такими земельними ділянками на правах оренди.

Таким чином, колегія суддів вважає безпідставними доводи позивача стосовно протиправності передачі відповідачем земельних ділянок належних наступним громадянам, а саме: ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, (всього 10 зем. діл.) оскільки факт користування земельними ділянками не підтверджений договорами оренди належної форми із відповідною реєстрацією права користування земельною ділянкою на підставі договору оренди.

Отже, колегія суддів вважає правомірними передачу відповідачем вказаних трьох, десяти та двох належних ОСОБА_37, ОСОБА_38, земельних ділянок.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про протиправність оскаржуваного рішення Каришівської сільської радої Барського району Вінницької області та наявності підстав для його скасування в частині передачі в оренду земельних ділянок щодо яких вже був наявний, належної форми та зареєстрований, договір оренди земельної ділянки.

Що стосується інших земельних ділянок не обтяжених правом користування відповідно до договору оренди, то колегія суддів не вбачає порушень закону в діях відповідача щодо передачі таких ділянок в порядку управління спадщиною.

Згідно статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції вирішив скасувати її та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог, з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Каришівської сільської радої Барського району Вінницької області задовольнити частково.

Постанову Барського районного суду Вінницької області від 16 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом Приватна агрофірма "Вікторія" до Каришівської сільської ради Барського району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення сесії скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення позачергової 15 сесії 7 скликання Каришківської сільської ради від 02 лютого 2017 року «Про надання дозволу на укладення договору на управління спадковим майном, між Каришківською сільською радою та СТОВ «Подільська зоря» в частині передачі ділянок ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 (дві зем. ділянки № 212 пл. 1,7882 га та № 213 пл. 1,8349 га), ОСОБА_18,ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 (дві зем. ділянки № 285 пл. 1,9321 га та б/н пл. 2,2932 га), ОСОБА_23, ОСОБА_24, всього 21 земельна ділянка.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 вересня 2017 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_39 ОСОБА_40