Справа № 242/822/17
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Владимирська І.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року справа №242/822/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 18 серпня 2017 р. у справі № 242/822/17 (головуючий І інстанції Владимирська І.М.) за позовом ОСОБА_2 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити призначення пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 02.03.2017 року звернувся до суду з даним позовом до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просив суд: визнати протиправним рішення відповідача від 03.02.2017 року та скасувати його; зобовязати Селидовське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути його заяву від 27.01.2017 року № 201, зарахувавши до загального та пільгового підземного страхового стажу в умовах зайнятості повний робочий день в шахті наступні спірні періоди: час роботи на підприємстві ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» з 14.05.1985 року по 31.07.1985 року, з 05.09.1985 року по 13.12.1985 року, з 11.03.1986 року по 30.04.1986 року, з 04.07.1986 року по 06.11.1986 року; час проходження строкової військової служби в лавах ОСОБА_3 з 12.11.1986 року по 05.12.1988 року; час роботи на підприємстві ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» з 09.01.1989 року по 21.08.1992 року, з 04.07.1995 року по 04.03.1998 року; час роботи на підприємстві «Федеральне державне унітарне підприємство «Державний трест «Артиквугілля» з 18.11.1992 року по 19.05.1995 року; вирішити питання судових витрат (а.с. 2-5).

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 18 серпня 2017 року у справі № 242/822/17 позов ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано рішення Селидівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 03.02.2017 року про відмову в призначенні ОСОБА_2 пенсії відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобовязано Селидівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_2 час роботи на підприємстві ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» з 14.05.1985 року по 31.07.1985 року, з 05.09.1985 року по 13.12.1985 року, з 11.03.1986 року по 30.04.1986 року, з 04.07.1986 року по 06.11.1986 року; час проходження строкової військової служби в лавах ОСОБА_3 з 12.11.1986 року по 05.12.1988 року; час роботи на підприємстві ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» з 09.01.1989 року по 21.08.1992 року, з 04.07.1995 року по 04.03.1998 року; час роботи на підприємстві «Федеральне державне унітарне підприємство «Державний трест «Артиквугілля» з 18.11.1992 року по 19.05.1995 року.

Зобовязано Селидівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 27.01.2017 року № 201 з урахуванням пільгового стажу його роботи на підприємстві ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» з 14.05.1985 року по 31.07.1985 року, з 05.09.1985 року по 13.12.1985 року, з 11.03.1986 року по 30.04.1986 року, з 04.07.1986 року по 06.11.1986 року; час проходження строкової військової служби в лавах ОСОБА_3 з 12.11.1986 року по 05.12.1988 року; час роботи на підприємстві ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» з 09.01.1989 року по 21.08.1992 року, з 04.07.1995 року по 04.03.1998 року; час роботи на підприємстві «Федеральне державне унітарне підприємство «Державний трест «Артиквугілля» з 18.11.1992 року по 19.05.1995 року.

Вирішено питання судових витрат (а.с. 82-85).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги управління вказує на те, що на період звернення позивача із заявою про призначення пенсії його страховий стаж складає 26 років 01 місяць 09 днів, в тому числі стаж підземної роботи Список № 1 шахтарі складає 07 років 05 місяців 09 днів, що є недостатнім з огляду на приписи п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Для підтвердження пільгового стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах є необхідним підтверджувати спеціальний (пільговий) стаж довідками за правилами встановленими Порядком № 637.

Трудова книжка підтверджує наявність трудового стажу роботи (загального), а не пільгового (спеціального).

Вказує на те, що у управління є право проводити перевірки наданих документів відповідності первинним документам. Проте, здійснити таку перевірку немає можливості через неперереєстрацію ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» на підконтрольну українській владі територію та місцезнаходження підприємства «Федеральне державне унітарне підприємство «Державний трест «Артиквугілля».

Щодо зарахування строкової служби до пільгового стажу зазначає, що період з 12.11.1986 року по 05.12.1988 року проходження строкової військової служби не включено до розрахунку пільгового стажу, оскільки на час призову на вйськову службу позивач працював за професією, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, але не надав пільгову довідку, яка підтверджує зайнятість повного робочого дня.

Крім того, позивачем не було надано документів, які б підтверджували відповідні умови праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року, тому зарахування періодів роботи позивача з 05.09.1985 року по 31.12.1985 року, з 11.03.1986 року по 30.04.1986 року, з 04.07.1986 року по 06.11.1986 року та з 09.01.1983 року по 30.10.1992 року на підприємстві «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» до пільгового стажу немає законних підстав.

Сторони у судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

За нормами пункту другого частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне.

27 січня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою № 201 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 9, 60).

Рішенням Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 03 лютого 2017 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у звязку з відсутністю необхідного пільгового стажу 10 років.

В обгрунтування відмови зазначено, що період проходження строкової військової служби з 12.11.1986 року по 05.12.1988 року не включено до розрахунку пільгового стажу, оскільки на час призову на військову службу заявник не працював за професією, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 05.09.1985 року по 13.12.1985 року, з 11.03.1986 року по 30.04.1986 року, з 04.07.1986 року по 06.11.1986 року, з 09.01.1989 року по 30.10.1992 року, з 04.07.1995 року по 04.03.1998 року на підприємстві «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика», з причини відсутності пільгових довідок, які підтверджують зайнятість повний робочий день по видобутку вугілля або на будівництві шахт, копії наказів про атестацію робочих місць.

Також, до пільгового та страхового стажу не зараховано період роботи з 14.05.1985 року по 31.07.1985 року на підприємстві «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика», оскільки дата заповнення трудової книжки (24.09.1985) пізніша дати першого запису про роботу (14.05.1985) та не надана підтверджуюча довідка про роботу; період з 18.11.1992 року по 19.05.1995 року на підприємстві «Федеральне державне унітарне підприємство «Державний трест «Артиквугілля», так як запис про роботу в трудовій книжці за вказаний період не містить номерів та дат наказів про прийняття та звільнення з роботи, не має підпису уповноваженої особи та печатки підприємства. В трудовому договорі про роботу на підприємствах і організаціях обєднання по видобутку вугілля на архіпелазі Шпіцберген не вкзазано термін дії договору, а надана довідка про роботу № 1260/СП від 07.04.2010 року згідно ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій підлягає перевірці. Зазначений період буде зараховано до пільгового страхового стажу роботи за умови підтвердження актом перевірки зайнятості заявника повний робочий день у підземних умовах та надання копій наказів про атестацію робочих місць зап умовами праці (а.с. 9-11).

Таким чином, спірним питанням у даній справі є правомірність прийняття відповідачем рішення від 03 лютого 2017 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв'язку з незарахуванням до пільгового стажу періодів роботи позивача з з 14.05.1985 року по 31.07.1985 року, 05.09.1985 року по 13.12.1985 року, з 11.03.1986 року по 30.04.1986 року, з 04.07.1986 року по 06.11.1986 року, з 09.01.1989 року по 30.10.1992 року, з 04.07.1995 року по 04.03.1998 року на підприємстві «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика»; період проходження строкової військової служби з 12.11.1986 року по 05.12.1988 року; з 18.11.1992 року по 19.05.1995 року на підприємстві «Федеральне державне унітарне підприємство «Державний трест «Артиквугілля».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено наявність пільгового стажу роботи при повному робочому дні у спірні періоди.

Колегія суддів з зазначеним висновком суду першої інстанції погоджується, з наступних підстав.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положенням ч. 1 ст. 9 Закону № 1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Стаття 4 Закону № 1058 зазначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом «а» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ): чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків, за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Посада, на якій працював позивач у спірні періоди, а саме, електрослюсар підземний, відноситься до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно пункту 10 Порядку необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637.

Ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди.

Заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно п. 2.18 Інструкції для студентів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів, які раніше не працювали та у зв'язку з цим не мали трудових книжок, відомості про роботу в студентських таборах, на виробничій практиці, а також про виконання науково-дослідної госпдоговірної тематики на підставі довідок вносяться підприємством, де надалі вони будуть працювати.

Відповідно до п.п. «в» ч. 1 ст. 2.19 Інструкції до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних

документів такі записи: про час навчання у вищих навчальних закладах (включаючи і час роботи в студентських таборах, на виробничій практиці та при виконанні науково-дослідної госпдоговірної тематики) та про час перебування в аспірантурі і клінічній ординатурі, крім випадків, зазначених у п.2.16. цієї Інструкції.

Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації (п. 4 постанови Кабінету Міністрів України № 301 від 27.04.1993 року).

Відомостями трудової книжки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, БТ-І № 3146403 підтверджено, що позивач 14.05.1985 року прийнятий на підприємство ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» електрослюсарем підземним 3 розряду на Селидівську підземну дільницю на практику та звільнений у звязку з закінченням виробничої практики 31.07.1985 року; 05.09.1985 року позивача прийнято на підприємство ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» електрослюсарем підземним 3 розряду на Селидівську підземну дільницю на практику та 13.12.1985 року звільнено, у звязку з закінченням виробничої практики; 11.03.1986 року позивача прийнято на підприємство ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» електрослюсарем підземним 3 розряду на Селидівську підземну дільницю на практику та 30.04.1986 року звільнено, у звязку з закінченням виробничої практики; 04.07.1986 року прийнятий на підприємство ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» електрослюсарем підземним 3 розряду на Селидівську підземну дільницю по направленню та 06.11.1986 року його звільнено, у звязку з призивом до лав ОСОБА_3 армії; з 12.11.1986 року по 05.12.1988 року позивач проходив строкову військову службу в лавах ОСОБА_3; 09.01.1989 року позивач прийнятий на підприємство ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» електрослюсарем підземним 3 розряду на Селидівську підземну дільницю та 30.10.1992 року його відряджено у розпорядження треста «Арктиквугілля» для роботи на архіпелазі Шпіцберген; з 18.11.1992 року по 19.05.1995 року працював на руднику «Піраміда» в/о «Арктиквугілля» електрослюсарем підземним; з 04.07.1995 року по 04.03.1998 року працював на підприємстві ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» електрослюсарем підземним 4 розряду на Селидівській підземний дільниці (а.с. 15-20).

Записи про спірні періоди роботи у 1985-1992 роках засвідчені відповідною печаткою підприємств і дефектів їх вчинення не мають.

Отже, в даному випадку колегія суддів зазначає, що факт роботи позивача у період з 14.05.1985 року по 31.07.1985 року, з 05.09.1985 року по 13.12.1985 року, з 11.03.1986 року по 30.04.1986 року, з 04.07.1986 року по 06.11.1986 року; з 09.01.1989 року по 21.08.1992 року, з 04.07.1995 року по 04.03.1998 року підтверджується відомостями трудової книжки, які були внесені відповідно до діючого законодавства.

Несвоєчасне внесення підприємством ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» відомостей про проходження практики ОСОБА_2 не може бути підставою для відмови в зарахуванні періодів роботи позивача з 14.05.1985 року по 31.07.1985 року до стажу роботи, оскільки відповідальність за повноту, своєчасність та правильність заповнення трудових книжок несе саме підприємство, а не працівник.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (п. 20 Порядку № 637).

В уточнюючій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Уточнюючою довідкою № 1/351 від 17.11.1992 року ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» підтверджено, що позивач працював на ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» з 14.05.1985 року по 06.11.1985 року, з 09.01.1989 року по 30.10.1992 року, з 04.07.1995 року по 04.03.1998 року електрослюсарем підземним на Селидівський підземній дільниці і був зайнятий повний робочий день під землею (а.с. 21).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що періоди роботи позивача на підприємстві ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» з 14.05.1985 року по 31.07.1985 року, з 05.09.1985 року по 13.12.1985 року, з 11.03.1986 року по 30.04.1986 року, з 04.07.1986 року по 06.11.1986 року; з 09.01.1989 року по 21.08.1992 року, з 04.07.1995 року по 04.03.1998 року електрослюсарем підземним підтверджено відомостями трудової книжки та уточнюючими довідками.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови від 1 серпня 1992 року № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2014 року у справі № 21-307а14 та згідно абз. 2 ч. 1 ст. 244-2 КАС України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З огляду на зазначене, відповідач вимагаючи від позивача накази про атестацію робочих місць за період його роботи з 05.09.1985 року по 13.12.1985 року, з 11.03.1986 року по 30.04.1986 року, з 04.07.1986 року по 06.11.1986 року, з 09.01.1989 року по 21.08.1992 року на ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» діяв всупереч діючого законодавства, оскільки атестація робочих місць до 21 серпня 1992 року не проводилась.

Відповідно до наказу ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» від 01.02.1996 № 07 за період з 01.09.1995 року по 31.12.1995 року проведена атестація робочих місць за умовами праці. Професія позивача електрослюсар піздемний відноситься до робочих місць, професій, посад, працівникам яких підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах, передбачених законодавством (а.с. 56).

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта стосовно того, що останній немає можливості здійснити перевірку наданих позивачем документів через неперереєстрацію ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика» на підконтрольну українській владі територію та місцезнаходження підприємства «Федеральне державне унітарне підприємство «Державний трест «Артиквугілля» з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Неприпустимість визнання деяких документів, які були видані на території, неконтрольованій законною Владою, недійсними та такими, що не набули законної сили, підтверджується практикою Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні у справі «Лоізіду проти Туреччини».

Європейський Суд з прав людини дійшов такого висновку: «Суд відмічає, що за наявності фактично існуючих незаконних утворень на території неконтрольованій законною Владою міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей та дій, наприклад, реєстрація народження, смерті або шлюбу, наслідки яких можуть бути проігноровані лише на шкоду жителям тієї чи іншої території».

За приписами ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У рішенні від 08 липня 2004 року у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров'я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов'язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов'язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов'язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах «Пічкур проти України», «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06 жовтня 2015 року у справі № 816/4505/14, та в силу ст. 244-2 КАС України враховується колегією суддів при розгляді даної справи.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через захоплення незаконними озброєними формуваннями території м. Донецька.

За приписами ст. 2 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено до 31 грудня 2017 року мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, наведеними вище нормами встановлено мораторій на проведення органами державного нагляду планових заходів із здійснення державного нагляду у сфері господарської діяльності, тобто пенсійних орган позбавлений прав щодо проведення відповідних перевірок ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика», що в даному випадку не позбавляє позивача права на призначення пенсії.

Щодо позовних вимог в частині періоду роботи на підприємстві «Федеральне державне унітарне підприємство «Державний трест «Артиквугілля» з 18.11.1992 року по 19.05.1995 року, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 4 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами. У тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

Відповідно до ст. 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року пенсійне забезпечення громадян держав-учасників цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Згідно ч. 2 ст. 6 Угоди для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсій на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди.

Статтею 11 Угоди передбачено, що необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в належному порядку на території держав-учасниць СНД, які входили до складу СРСР до 01.12.1991 року, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації.

Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Довідкою № 507 від 23.11.1994 року, виданою Державним трестом «Арктиквугілля» архіпелаг «Шпіцберген» (Норвегія) рудник «Піраміда» та довідкою уточнюючою характер (особливі умови праці), необхідний для дострокового призначення пенсії за віком № 1260/СП від 07.04.2010 року, виданою Федеральним державним унітарним підприємством «Державний трест «Артиквугілля», підтверджується, що позивач з 18.11.1992 року по 19.05.1995 року дійсно працював на руднику «Піраміда» архіпелазі «Шпіцберген» (Норвегія) електрослюсарем підземним 3 розряду дільниці підготовчих гірничо-капітальних робіт (а.с. 13-14).

Суд звертає увагу, що атестація робочих місць за умовами праці за вищевказаний період роботи позивача не проводилась, оскільки була введена з 01.09.2008 року на підставі наказу Міністерства охорони здоровя і соціального розвитку Російської Федерації від 31.08.2007 року № 569.

За таких обставин, період роботи позивача з 18.11.1992 року по 19.05.1995 року на підприємстві «Федеральне державне унітарне підприємство «Державний трест «Артиквугілля» підлягає зарахуванню до пільгового та страхового стажу позивача.

Також, суд зазначає, що орган, що призначає пенсію, має право право перевіряти в необхідних випадках обгрунтованість видачі відповідних документів від підприємств, організацій і окремих осіб. Тобто, це є правом відповідача, а не його обовязком.

Щодо незарахування ОСОБА_2 час проходження строкової військової служби в лавах ОСОБА_3 з 12.11.1986 року по 05.12.1988 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. «в» ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується військова служба та перебування в партизанських загонах і з'єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов'язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII).

Абзацом 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII передбачено: час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач до призову і після проходження служби працював на посаді електрослюсаря підземного на ДВАТ «Донецьке шахтоспецмонтажне управління «Вуглеавтоматика», що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За таких обставин, період служби позивача в лавах ОСОБА_3 з 12.11.1986 року по 05.12.1988 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 18 серпня 2017 р. у справі № 242/822/17 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя: Г.М. Міронова

Судді: Т.Г. Арабей

ОСОБА_4