Справа № 263/6611/17
Суддя: Киян Д. В.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/6611/17
Провадження № 2-а/263/510/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Киян Д.В., при секретарі Коростовцевій Я.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

31.05.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя про перерахунок пенсії. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває на обліку в УПФУ та отримує пенсію. До звернення до відповідача отримувала пенсію за вислугою років згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення», та 10.04.2017 року, за її заявою, її було переведено на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Позивач звернулась до відповідача із заявою про повідомлення про порядок розрахунку її пенсії при переході з одного виду пенсії на інший. Згідно наданої відповіді відповідача від 16.05.2017 року позивач дізналась, що відповідачем при проведенні нарахування пенсії застосовано показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні за 2007 рік у розмірі 1197,91 грн. Вважала такі дії відповідача неправомірними, оскільки при розрахунку пенсії повинні були застосовуватись показники середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто 2014, 2015, 2016 роки. На підставі викладеного просила визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік, та зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії з 10.04.2017 року із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто 2014, 2015, 2016 роки.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з'явились, надали до суду заяви про розгляд справи у ї відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягали.

Представник відповідача надала суду письмові заперечення, в яких зазначила, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, УПФУ діяло в межах повноважень та у спосіб визначений законодавством України, просила відмовити в задоволенні позову.

Згідно з ч. 6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв'язку з тим, що від позивача є клопотання про розгляд справи у його відсутності, представник відповідача надав заперечення проти позову, в яких висловив свою думку стосовно позовних вимог, суд розглянув справу в письмовому провадження , на підставі наявних по справі доказів.

Суд, дослідивши наявні письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина.

Позивач по 10.04.2017 року отримувала пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». 10.04.2017 року, відповідно до поданої заяви позивача про перехід з одного виду пенсії на інший від 10.04.2017 року, їй призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При переведенні з одного виду пенсії на інший застосовано середній показник заробітної плати за 2007 рік.

Пенсія позивача обчислена з врахуванням загального стажу 36 років 07 місяців 10 днів, стаж враховано по 14.02.2017 року. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії розрахований шляхом множення показника середньої заробітної плати робітників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік помножений на індивідуальний коефіцієнт заробітку.

Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій є Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Абзацом 2 преамбули цього Закону передбачено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Частиною 3 ст.4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначається виключно законами про пенсійне забезпечення.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 з урахуванням змін, внесених Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-VІ «Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VІ) переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Суд зазначає, що при розрахунку пенсії за вислугою років за Законом України «Про пенсійне забезпечення», яку позивач отримував до переведення на пенсію за віком, взагалі не застосовується показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Крім того, в ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які передбачені ст. 9 зазначеного Закону (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), в той час як у спірних правовідносинах має місце перехід на інший вид пенсії за іншим Законом, тобто призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», яким пенсія за вислугу років не передбачена, тому не підлягають застосуванню положення ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних правовідносин, а показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії застосовується виключно при призначенні пенсії та залишається незмінним під час здійснення перерахунку на підставі ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія позивачу призначалась без застосування показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Так, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він звернувся вперше.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії, виходячи з показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року призначення пенсії, а дії відповідача щодо застосування показника заробітної плати за 2007 рік під час призначення йому пенсії за віком є неправомірними.

Таким чином, відповідач не обґрунтовано застосував показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік, що призвело до зменшення розміру пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 року у справі № 21-612а14, та постанові Верховного Суду України від 9 червня 2015 року справа № 21-550а14.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв'язку із тим, що відповідач згідно Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, на користь позивача ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 гривень за рахунок бюджету.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 8-11, 17, 18, 69, 71, 72, 87, 94, 99, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2007 рік.

Зобов'язати Центральне об'єднанане Управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком, на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 3 (три) календарні роки (2014-2016 роки), що передують року звернення за призначенням пенсії, з дати звернення до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії, тобто з 10.04.2017 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 гривень.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Д.В. Киян