Справа № 369/8841/17
Суддя: Дубас Т. В.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/8841/17
Провадження № 2-а/369/286/17
ПОСТАНОВА

іменем України

20.09.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Дубас Т.В.,

при секретарі Ведмеденко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку письмового провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом в порядку адміністративного судочинства, мотивуючи свої вимоги тим що, він ОСОБА_1 є інвалідом війни 2-й групи і на нього розповсюджується дія Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії соціального захисту».

З вересня місяця 2012 року, позивач у вказаному статусі отримує пенсію в Управлінні Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі м. Вишневе Київської області.

У зв'язку з тим, що починаючи з березня 2016 року і по теперішній час, відповідач немотивовано зменшив ( урізав ) позивачу розмір суми пенсії, тобто проводить помилкове, протизаконне нарахування йому пенсії, при цьому її розмір значно нижчий (на - 659 грн. 81 коп. за кожен календарний місяць х 16 = 10 556 грн. 96 коп), ніж передбачено Законом України "Про статус ветеранів війни і гарантії соціального захисту", і який регулярно нараховувався та фактично виплачувався відповідачем в період з вересня 2012 року по березень 2016, позивач змушений звернутися в суд.

Конституційний Суд України 9 вересня 2010 року у справі 1-40/2010 за конституційним поданням Верховного Суду України, визнав неконституційними положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами" від 18 лютого 2010 року № 1691-УІ та при цьому визначив, що такі справи, в тому числі за позовами до органів Пенсійного фонду, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідач здійснював нарахування самостійно.

Позивач не є спеціалістом в області соціального захисту, він є інвалідом війни 2-ї групи і за станом здоров'я не міг і не зобов'язаний проводити перевірку розрахунків відповідача, який є одним з органів, уповноваженим на виконання функцій державного управління, і позивач, користаючи з послуг електронноспластикової банківської картки, не проводив таку перевірку.

При цьому позивач вважав, що відповідач діє у відповідності до вимог законодавства, а достовірно про порушення його прав відповідачем він взнав лише у липні 2017 року через пояснення та довідки від свого сина, який є його представником за довіреністю.

В разі виникнення колізії між підзаконними нормативно-правовими актами, та нормами Закону України "Про статус ветеранів війни і гарантії соціального захисту", застосуванню підлягають положення останнього, тому позивач вважав і впевнений що "урізання", тобто фактичне, суттєве (-700 грн.) зменшення його пенсії відповідачем є таким, яке грубо порушує його законні права.

Тому позивач просив визнати дії Управління пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі в неперерахунку та суттєвому зменшенні пенсії неправомірними. Зобов'язати відповідача провести з березня 2016 року перерахунок пенсії, у відповідності до Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії соціального захисту» та виплатити відповідну недораховану суму пенсії за вказаний період часу (з березня 2016 року і по даний час - серпень 2017) в загальному розмірі суми 10 556 ,96 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Представник відповідача проти позову заперечував, надав до суду письмові заперечення та просив у позові відмовити.

За згодою сторін провадження по справі було переведено у письмове провадження.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та зібрані ній докази, приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області, і йому в 2012 році було призначено пенсію по інвалідності та він отримував пенсію по інвалідності військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ - інвалідам війни ІІ групи, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З лютого 2016 року, позивачу було змінено умови обчислення пенсії (розміру) по інвалідності на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Їм надається також право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом, незалежно від місця проходження військової служби. При цьому всі види грошового забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських враховуються нарівні із заробітною платою робітників і службовців.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором; у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором; при цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Стаття 6КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 71КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається із матеріалів справи позивач не звертався до відповідача із відповідною заявою про перерахунок йому пенсійних виплат.

Звертаючись до суду позивачем не оскаржено дії Управління пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області щодо переведення ОСОБА_1 зміни умов обчислення розміру пенсії, без якого неможливе здійснення відповідного перерахунку.

Крім того, позивачем заявлені вимоги щодо перерахунку пенсії із застосуванням Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в той же час як позивач отримував пенсію у відповідності до Закону України«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог, оскільки спосіб захисту своїх прав обраний відповідачем не відповідає виниклим правовідносинам в сфері пенсійного забезпечення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 46 Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 7, 71, 86, 94, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В позові ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом 10 днів з моменту оголошення.

Суддя: Дубас Т.В.