Справа № 592/1993/17
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 р.Справа № 592/1993/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Тацій Л.В. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.06.2017р. по справі № 592/1993/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області , Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом (а.с.54-56) і обґрунтовує його тим, що 15.06.2016 року він звернувся за призначенням пенсії за віком до відповідача, подав відповідні документи, про що мається розписка. Згідно розписки його зобов'язували ще надати довідку про зарплату до 01.07.2000 року, довідку на підтвердження стажу за п.9,10 запису у трудовій книжці, архів пенсійної справи. Відповідно до довідки Державної інспекції ядерного регулювання України від 24.11.2015 року його загальний трудовий стаж за період роботи в Сумській інспекції Південно-західного округу Державного комітету СРСР з нагляду за безпечним веденням робіт в атомній енергетиці з 02 січня 1985 року по 06 серпня 1990 року становить 05 років 07 місяців 04 дні. На посаді інженера-інспектора Сумської інспекції Південно-західного округу Державного комітету СРСР з нагляду за безпечним веденням робіт в атомній енергетиці він безпосередньо працював з 02 січня 1985 року по 26 листопада 1985 року, та з 01 лютого 1990 року по 06 серпня 1990 року, при цьому трудовий стаж становить 01 рік04 місяці 29 днів. Згідно довідки Федеральної служби по екологічному, технологічному і атомному нагляду (Ростехнагляд, м. Москва, Російська федерація) від 30.08.2016 року №00-05-09/642 також підтверджується його загальний трудовий стаж, крім того довідкою також підтверджується його закордонне відрядження з 01.12.1985 року по 01.12.1989 року до НРБ (Народна Республіка Болгарія), у якості старшого інженера з прийомки обладнання для АЕС. 26.11.1985 року він був відряджений у розпорядження Держатоменергонагляду (м.Москва) для подальшого використання у роботі за кордоном згідно наказу №66 л/с від 14.11.1985 року (запис №9 у трудовій книжці). Згідно запису №10 у трудовій книжці, з 01.12.1985 року по 01.12.1989 року він перебував в закордонному відрядженні в НРБ в якості старшого інженера по прийомці обладнання для АЕС, надана відпустка по 31.01.1990 року (запис на підставі довідки). Після призначення йому пенсії за віком він звернувся із письмовою заявою до першоговідповідача з вимогою надати йому інформацію про розмір нарахованої пенсії, порядок її нарахування, роздруківку розрахунку пенсії. На його лист в кінці жовтня 2016 року він отримав копію розпорядження №813392 від 11.10.2016 року про призначення йому пенсії за віком з розрахунком стажу, розрахунком заробітної плати, розрахунком заробітку для обчислення пенсії. Як вбачається із документів, йому не зарахований до трудового стажу період роботи у закордонному відрядженні з 01.12.1985 року. по 31.01.1990 року (49 місяців) та відповідно він був позбавлений можливості врахувати для обчислення пенсії заробітну плату (дохід) за цей період. 27.10.2016 року він звернувся із скаргою на адресу голови правління Пенсійного фонду України. На його скаргу він отримав відповідь ГУ Пенсійного фонду України в Сумській області від 06.12.2016 року. У відповіді другий відповідач зазначає, що не можуть зарахувати його стаж роботи у відрядженні за кордоном, так як у документах немає відомостей про періоди його роботи за кордоном та не вказана підстава видачі довідки, а у Довідці Федеральної служби відсутні номери та дати відповідних наказів. У нього наявна трудова книжка та наявні відповідні записи у ній, а саме: згідно запису №9 з 26.11.1985 року він був відряджений у розпорядження Росатоменергонагляду (м.Москва) для подальшого використання у роботі за кордоном згідно наказу №66 л/с від 14.11.1985 року. Отже, неврахуванням до трудового стажу періоду його роботи у відрядженні за кордоном та ненадання йому права самостійно вибрати період в 60 місяців для розрахунку пенсії, порушує його права і законні інтереси щодо розрахунку та отримання належного розміру пенсії за віком, передбачені ст.ст.24, 40 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Позивач просить суд ухвалити рішення, яким зобов'язати Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області та Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати йому до трудового стажу період роботи в закордонному відрядженні в Народній Республіці Болгарія в якості старшого інженера по прийомці обладнання для АЕС з 01.12.1985 року по 31.01.1990 року згідно запису №10 у трудовій книжці та провести розрахунок його середнього заробітку (доходу) за цей період на підставі наявних документів згідно чинного законодавства, зобов'язати Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області та Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області виконати вимоги ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне страхування" шляхом розрахунку його пенсії за віком з дати призначення пенсії - 28.05.2016 року з врахуванням наступних шістдесяти місяців страхового стажу, вибраних ним самостійно: з 01.12.1985 року по 31.05.1986 року (6 місяців) за період роботи у відрядженні згідно записів №9,10 у трудовій книжці та наданих документів; з 01.02.1995 року по 31.11.1996 року (22 місяці) за період роботи згідно записів №16,17,18 у трудовій книжці та наданих документів; з 01.08.1997 року по 30.06.1999 року (32 місяці) за період роботи згідно записів №23, 24, 25, 26, 27, 28 у трудовій книжці та наданих документів.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.06.2017 р. позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов'язано Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу період роботи в закордонному відрядженні в Народній Республіці Болгарія в якості старшого інженера по прийомці обладнання для АЕС з 01.12.1985 року по 31.01.1990 року з врахуванням для обчислення пенсії заробітної плати (доходу) за вказаний період роботи на підставі чинного законодавства. В іншій частині позову до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області відмовлено за необґрунтованістю. В частині вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області відмовлено за необґрунтованістю. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області подало апеляційну скаргу, в якій зазначають, що Управління не погоджується з прийнятим судом першої інстанції рішенням, вважає його необгрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального права на підставі невірно встановлених фактичних обставин справи . Вказують, що управлінням з 28.05.2016 року призначено пенсію позивачу відповідно до ст. 26, 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Позивач звернувся до управління в порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян", на яку йому управлінням було надано відповідь листом від 19.10.2016 року № 437/Б (копія відповіді міститься в матеріалах позову). Водночас, із заявою встановленої форми, (що визначена Порядком) про здійснення йому перерахунку пенсії Позивач до управління не звертався. А тому рішення щодо перерахунку чи відмови у здійсненні вказаного перерахунку управлінням не приймалося. Зазначають, що відповідь управління не є рішенням у розумінні п.1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України та не порушує права та інтереси Позивача за захистом яких він звернувся. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом України (рішення у справі № 2-а-4639/11/2414 від 06.12.2016), яка є обов'язковою для судів нижчих інстанцій. Крім того, звертаємо увагу апеляційного суду на те, що Позивач у своєму позові не зазначає, яке саме рішення управління він оскаржує, і які саме дії управління він вважає протиправними і в чому вони полягають.Посилаються на те, що відповідно до п. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь - які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Водночас у довідці про заробітну плату Позивача у період його роботи з 01.12.1985 року по 31.01.1990 року відсутні відомості про первинні документи на підставі яких вона видана (відомості про нарахування заробітної плати, відповідні накази тощо). Крім того, до управління не було надано і копій відповідних первинних документів. За таких обставин у управління відсутні правові підстави для врахування заробітної плати позивача для здійснення перерахунку пенсії. Аналогічна правова висловлена в постанові Верховного Суду України від 17.03.2015 року, яка є обов'язковою для судів нижчих інстанцій (копія додається). За таких обставин у управління відсутні правові підстави для врахування вказаної довідки про заробітну плату для здійснення перерахунку пенсії. Вказують, що управління звертає увагу апеляційного суду на невірне встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи. Так, суд першої інстанції в оскаржуваній постанові зазначає, що пенсія позивачу була призначена після 11.10.2016 року, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки відповідно до матеріалів пенсійної справи Позивачу призначено пенсію 16.09.2016 року, що підтверджується розпорядженням про призначення пенсії, а розпорядження від 11.10.2016 року, яке додано Позивачем до позовної заяви та на яке посилається суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні містить лише дату його формування (11.10.2016 року, а не дату призначення пенсії), оскільки його було сформовано управлінням в додаток до листа управління від 19.10.2016 року № 437/Б. Вказують, що позивачем без оформлення заяви про перерахунок пенсії, було надано управлінню довідку про наявний заробіток від 29.08.2016 року № 00-03-09/637 вже після призначення йому пенсії, а саме 20.09.2016 року. Більш того, звертаємо увагу апеляційного суду на те, що позивачем було надано до управління не оригінал довідки, а копію листа витягнутого із його електронної пошти, що не може бути підставою для обрахунку його пенсії чи підставою для проведення перерахунку. Зазначають, що відповідно до п. 2.23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за № 1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015р. № 13-2) (далі - Порядок) документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Водночас, документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. Таким чином надані позивачем копії зазначених документів не можуть бути враховані управлінням при підрахунку його стажу і не можуть бути підставою для проведення перерахунку пенсії Позивача. Управління вважає, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки вищезазначеним обставинам справи, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права та прийняття неправосудного рішення по справі. Крім того, управління звертає увагу апеляційного суду на порушення судом першої інстанції норм матеріального права в частині стягнення з управління судового збору. На підставі вищевикладеного. просять скасувати постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.06.2017р. по № 592/1993/17 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають частковому задоволенню.

Як було встановлено судами першої та апеляційної інстанції, що що 15.06.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся за призначенням пенсії за віком до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду Сумської області. Відповідно до розписки-повідомлення (а.с.10) позивачу ОСОБА_1 необхідно було надати додатково довідку про заробітну плату до 01.07.2000 року, довідку на підтвердження стажу роботи за п.п.9, 10 запису у трудовій книжці, архів пенсійної справи.

Згідно з довідкою Державної інспекції ядерного регулювання України від 24.11.2015 року №08-57/97 загальний трудовий стаж ОСОБА_1 за період роботи в Сумській інспекції Південно-західного округу Державного комітету СРСР з нагляду за безпечним веденням робіт в атомній енергетиці з 02 січня 1985 року по 06 серпня 1990 року становить 05 років 07 місяців 04 дні. На посаді інженера -інспектора Сумської інспекції Південно-західного округу Державного комітету СРСР з нагляду за безпечним веденням робіт в атомній енергетиці ОСОБА_1 працював з 02 січня 1985 року по 26 листопада 1985 року та з 01 лютого 1990 року по 06 серпня 1990 року (а.с. 11 ).

Згідно з п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб, виписки із наказів, особові рахунки та відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.52 Правил про умови праці радянських працівників за кордоном, затверджених постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питань від 25.12.1974 року №365, в трудові книжки спеціалістів, які направляються на роботу за кордон, підприємства (установи, організації) здійснюють запис про відрядження їх в розпорядження міністерств (відомств) для використання на роботі за кордоном. Згідно з п.53 цих Правил записи у трудові книжки спеціалістів проводяться по закінченню їх роботи за кордоном підприємствами (установами, організаціями), в яких вони працювали до виїзду за кордон, на підставі довідок міністерств, відомств. В довідках зазначається час роботи за кордоном і посада, а також підстава їх видачі (номера і дати відповідних наказів).

В записі під №9 трудової книжки позивача (а.с.20) зазначено, що 26.11.1985 року ОСОБА_1 відряджений в розпорядження Держатоменергонагляду (м.Москва) для подальшого використання в роботі за кордоном (наказ №66 о/с від 14.11.1985 року). В записі під №10 трудової книжки вказано, що ОСОБА_1 з 01.12.1985 року по 01.12.1989 року перебував в закордонному відрядженні в НРБ в якості старшого інженера по прийомці обладнання для АЕС, надана відпустка по 31 січня 1990 року, як підстава для запису є посилання на довідку Державного комітету СРСР з нагляду за безпечним веденням робіт в атомній енергетиці (а.с.20).

Згідно з довідкою Федеральної служби по екологічному, технологічному і атомному нагляду (Ростехнагляд м.Москва РФ) від 30.08.2016 року №00-05-09/642 (а.с.12) ОСОБА_1 дійсно працював: з 02.01.1985 року по 26.11.1985 року працював на посаді інженера-інспектора Сумської інспекції в Управлінні Південно-західного округу Державного комітету СРСР з нагляду за безпечним веденням робіт в атомній енергетиці; 26.11.1985 року відряджений в розпорядження Держатоменергонагляду СРСР для роботи в закордонному відрядженні, згідно наказу №66 о/с від 14.11.1985 року; з 01.12.1985 року по 01.12.1989 року працював, перебуваючи в закордонному відрядженні в НРБ, в якості старшого інженера по прийомці обладнання для АЕС (а.с.12).

Ця довідка, яка спочатку надійшла ОСОБА_1 електронною поштою, була надана ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду 08.09.2016 року, а після надходження поштою ОСОБА_1 надав цю довідку Сумському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Сумської області 20.09.2016 року.

Викладені обставини підтверджуються поясненнями представника відповідача в судовому засіданні.

Федеральна служба по екологічному, технологічному і атомному нагляду (Ростехнагляд м.Москва РФ) видала довідку від 29.08.2016 року про заробіток ОСОБА_1 за період з 01.12.1985 року по 01.12.1989 року, видана довідка на підставі особових рахунків, з зазначенням, що проводилися відрахування в Пенсійний фонд (а.с.13).

Робота позивача ОСОБА_1 за кордоном в НРБ (Народній Республіці Болгарія), крім записів в трудовій книжці, наданих довідок Федеральної служби по екологічному, технологічному і атомному нагляду (Ростехнагляд м.Москва РФ) від 30.08.2016 року та від 29.08.2016 року про заробітну плату позивача, підтверджується також посвідченням особи №0061369, виданим в НРБ, в якій є запис, що позивач прибув до країни 03.12.1985 року і термін дії посвідчення до 17.01.1990 року (а.с.14-15), службовою карткою болгарського заводу важкого машинобудування м.Радомир, посвідченням №000429 інженера-інспектора, довідкою Держкомітету СРСР з нагляду за безпечним веденням робіт в атомній енергетиці №20 від 04.12.1989 року (а.с.16-18). Ці документи були надані позивачем до Управління в установлений строк.

29.09.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з заявою, в якій просив повідомити інформацію про розмір нарахованої пенсії, порядку призначення, надати роздруківку її розрахунку (а.с.23). Листом від 19.10.2016 року Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області (а.с.24) повідомило ОСОБА_1 про періоди страхового стажу, які були враховані, розмір пенсії, надало розпорядження та розрахунок стажу та заробітної плати (а.с.24-28).

З цієї відповіді, яку ОСОБА_1 отримав в кінці жовтня 2016 року, позивачу стало відомо, що не був зарахований до страхового (трудового) стажу період його роботи в закордонному відрядженні з 01.12.1985 року по 31.01.1990 року.

В установлений ст.99 КАС України строк ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1 ( в редакції постанови Правління ПФУ від 30.07.2015 року №13-2) передбачено, що у разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

15.06.2016 року в розписці-повідомленні Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області повідомило ОСОБА_1 про необхідність подання додаткових документів. На свій запит ОСОБА_1 отримав довідку Федеральної служби по екологічному, технологічному і атомному нагляду (Ростехнагляд м.Москва РФ) від 30.08.2016 року №00-05-09/642, довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за період з 01.12.1985 року по 01.12.1989 року, які надійшли на його адресу електронною поштою. Вказану довідку позивач надав Управлінню 08.09.2016 року, а 20.09.2016 року надав Управлінню таку ж довідку Федеральної служби по екологічному, технологічному і атомному нагляду (Ростехнагляд м.Москва РФ) від 30.08.2016 року №00-05-09/642, яка надійшла йому поштою, та довідку про заробітну плата Ростехнагляду. Працівники Сумського об'єднаного управління ПФУ Сумської області приєднали ці документи до пенсійної справи позивача і не повідомили позивача, чи будуть враховані ці документи для призначення пенсії.

З матеріалів пенсійної справи позивача ОСОБА_1 вбачається, що станом на 20.09.2016 року пенсія позивачу призначена не була. Пенсія була призначена позивачу 11.10.2016 року, що підтверджується копією розпорядження від 11.10.2016 року (а.с.25) . Отже, на час призначення пенсії позивачу в Сумському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області були всі необхідні документи для підтвердження періоду роботи позивача в закордонному відрядженні.

Отже, позивачем ОСОБА_1 до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області були надані в установлений строк всі необхідні документи, які підтверджують період роботи ОСОБА_1 в закордонному відрядженні в Народній Республіці Болгарія в якості старшого інженера по прийомці обладнання для АЕС з 01.12.1985 року по 31.01.1990 року.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним зобов'язати Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області зарахувати ОСОБА_1 до трудового стажу період роботи в закордонному відрядженні в Народній Республіці Болгарія в якості старшого інженера по прийомці обладнання для АЕС з 01.12.1985 року по 31.01.1990 року з врахуванням для обчислення пенсії заробітної плати (доходу) за вказаний період роботи на підставі чинного законодавства.

Щодо посилань відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивачем було надано до управління не оригінал довідки № 637, а копію листа витягнутого із його електронної пошти, що не може бути підставою для обрахунку його пенсії чи підставою для проведення перерахунку, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно пояснень представника відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції оригінал довідки № 637 міститься в матеріалах пенсійної справи, дату отримання оригіналу довідки представник відповідача надати не зміг.

При цьому позивач, в судовому засіданні наполягав на тому, що до моменту призначення йому пенсії оригінал довідки вже містився в пенсійній справі.

Посилання відповідача на те, що дана довідка видана без зазначення підстав є помилковими, оскільки дана довідка цю інформацію містить, а саме видана на підставі особових рахунків.

Щодо інших вимог позову, в задоволені яких судом першої інстанції відмовлено, колегія суддів зазначає наступне. Апеляційна скарга не містить доводів відносно не задоволених позовних вимог, а позивач їх до суду апеляційної інстанції не оскаржував.

Щодо посилань відповідача в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції порушив процесуальні права управління в частині стягнення з управління судового збору, колегія суддів зазначає наступне.

Судом встановлено, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1280 грн. (а.с. 2).

Своїм рішенням суд першої інстанції відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору відповідно до задоволених вимог у розмірі 640,00 грн.

Колегія суддів вважає правомірним дане рішення суду з огляду на наступне.

Посилання відповідача на положення п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" в даному випадку є безпідставними, оскільки зазначений пункт передбачає звільнення Пенсійного фонду України та його органів від сплати судового збору за подання позову, апеляційної чи касаційної скарг, та не регулює розподіл судових витрат при ухваленні рішення, за позовом до Управління пенсійного фонду України.

В свою чергу, зазначений розподіл судових витрат чітко визначений ст. 94 КАС України, а саме ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З наведених вище підстав, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, та не впливають на правомірність висновків суду.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.06.2017р. по справі № 592/1993/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Тацій Л.В. Подобайло З.Г.
Повний текст ухвали виготовлений 25.09.2017 р.