Справа № 199/2796/17(2-а/199/124/17)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 вересня 2017 рокусправа № 199/2796/17(2-а/199/124/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.,

представників сторін:

позивача : - ОСОБА_2

відповідача: - ОСОБА_3, дов. від 10.01.17 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_2 та Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2017 р. у справі № 199/2796/17(2-а/199/124/17)

за позовом ОСОБА_2

до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

25.04.2017 ОСОБА_2 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в якому просив:

- визнати незаконними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови нарахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію, що призначена згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» за 2016 рік., починаючи з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2016 р.;

- зобов'язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію, що призначена згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» за 2016 рік, починаючи з 1 січня 2016р. по 31 грудня 2016 р.

Позовні вимоги обґрунтовані незаконністю відмови органу ПФУ нарахувати та виплатити ОСОБА_2 за 2016 рік пенсію, що призначена згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з огляду на те, що на сьогоднішній день відповідно до п.3 р.II Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» передбачено, що обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах, зокрема, у Національній поліції України, де і працював позивач у період з 01.01.2016 по 31.12.2016 на посаді головного спеціаліста управління логістики та матеріально-технічного забезпечення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, яка відповідно до Закону України «Про державну службу» належить до посад державних службовців.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.06.2017 у справі № 199/2796/17(2-а/199/124/17) вищевказаний адміністративний позов задоволено частково:

- визнано неправомірною відмову ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо не нарахування та виплати ОСОБА_2 пенсію, що призначена згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» за 2016 рік;

- зобов'язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію, що призначена згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»починаючи з 25.10.2016 по 31.12.2016.

Постанову суду мотивовано незаконністю відмови органу ПФУ нарахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію , оскільки позивач у період з 01.01.2016 по 31.12.2016 працював у Національній поліції України, а саме на посаді головного спеціаліста управління логістики та матеріально-технічного забезпечення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, яка відповідно до Закону України «Про державну службу» належить до посад державних службовців, а тому на підставі п.3 р.II Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VІІІ він має право на отримання пенсії, що призначена йому відповідно до умов Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за 2016 рік.

Не погодившись з постановою суду, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.06.2017 у справі №199/2796/17(2-а/199/124/17) та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Скаржник наполягає на необґрунтованості твердження позивача про неправомірність дій головного управління, оскільки позивачу призупинено виплату пенсії на виконання Закону № 911-VІІІ з огляду на те, що ОСОБА_2 працює на посаді головного спеціаліста управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУ Нацполіції в Дніпропетровській області та на умовах передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим, враховуючи зміни внесені Законом № 911-VIII не мав права на отримання пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ.

При цьому скаржник зауважує, що рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 по справі № 1-38/2016 ухвалено, що положення першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-ХП зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тому виплата пенсії ОСОБА_2 за період з 20.12.2016 по 31.12.2016 була виплачена у січні 2017 року, а з 01.01.2017 виплата пенсії позивачу була поновлена на підставі п.2 р.II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774 від 06.12.2016.

ОСОБА_2 також подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.06.2017 у справі №199/2796/17(2-а/199/124/17) та прийняти нову постанову про задоволення позову у повному обсязі.

Скаржник зазначає, що прийнятим Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VІІІ позбавлено пенсіонерів-державних службовців, які працюють в органах Національної поліції України, права на отримання пенсій з 1 січня 2016 року через відсутність Національної поліції України серед переліку силових відомств, зазначених у п.3 р.II Прикінцевих положень цього Закону. Проте з 01.01.2017, у зв'язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до пункту 3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо поширення чинності цього Закону на колишніх працівників органів внутрішніх справ України» від 15.11.2016 № 1741-VІІІ, яким абзац перший пункту 3 р.II Прикінцевих положень Закону № 911-VІІІ після слів «Міністерстві внутрішніх справ України» доповнено словами «Національній поліції», у ОСОБА_2 виникло на нарахування та виплату пенсії за 2016 рік, за період з 01.01.2016 по 31.12.2016.

Тобто, за твердженням скаржника, прийняття Верховною ОСОБА_4 України Закону України «Про внесення змін до пункту 3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо поширення чинності цього Закону на колишніх працівників органів внутрішніх справ України» від 15.11.2016 № 1741-VIII вказує на те, що законодавець, доповнивши перелік силових відомств словами «Національна поліція», фактично відновив право колишніх працівників органів внутрішніх справ, які перебувають на державних посадах в органах Національної поліції на отримання пенсії за 2016 рік і період, за який повинна була у 2016 році нараховуватися та виплачуватися пенсія колишнім працівникам органів внутрішніх справ, які перебувають на державних посадах в органах Національної поліції визначений з 01.01.2016 по 31.12.2016, що не враховано судом першої інстанції.

Зазначені правові позиції сторін, підтримано позивачем та представником відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи і не заперечується сторонами, ОСОБА_2 з 25.04.2008 призначена пенсія у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія по лінії Державної податкової адміністрації України, як працівнику податкової міліції (органів внутрішніх справ) за вислугу років, звільненому у запас.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається і не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 з 07.11.2015 працює на посаді головного спеціаліста управління логістики та матеріально-технічного забезпечення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, що відноситься до посади, яка заміщуються державними службовцями.

ОСОБА_2 звернувся до органу ПФУ з заявою про нарахування та виплату пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за 2016 рік, з 01.01.2016 по 31.12.2016 з огляду на набуття з 01.01.2017 чинності Закону України «Про внесення змін до пункту 3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо поширення чинності цього Закону на колишніх працівників органів внутрішніх справ України» від 15.11.2016 № 1741-VІІІ, яким абзац перший пункту 3 р.II Прикінцевих положень Закону № 911-VІІІ після слів «Міністерстві внутрішніх справ України» доповнено словами «Національній поліції», чим було відновлено права колишніх працівників органів внутрішніх справ України, які працюють в органах Національної поліції на державних посадах на отримання пенсії у 2016, виплата якої була зупинена тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911 -VIII, яким внесені зміни, в тому числі до ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в який набрав чинності 01.01.2016.

ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надало ОСОБА_2 відповідь від 30.03.2017 за № 8177/03/03, якою останньому відмовлено у продовженні нарахування та виплати пенсії, що призначена згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за 2016 рік (а. с.28).

Вказана відмова по суті мотивована тим, що 01.01.2017 набрав чинності ОСОБА_3 України «Про внесення змін до пункту 3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо поширення чинності цього Закону на колишніх працівників органів внутрішніх справ України» від 15.11.2016 № 1741-VІІІ, який дає право на одержання пенсії в повному обсязі Нацполіцією України, і оскільки даний ОСОБА_3 № 1741-VІІІ набрав чинності 01.01.2017, підстави для нарахування та виплати пенсії за 2016 рік, за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, ОСОБА_2 відсутні.

При цьому у вказаній відповіді відповідачем зазначено, що на виконання рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 ОСОБА_2 за період з 20.12.2016 по 31.12.2016 нарахована доплата пенсії у розмірі 1067,64 грн.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ГУ ПФУ в Дніпропетровській області підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення з таких підстав:

Стаття 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.92 № 2262-XII передбачає виплату пенсій пенсіонерам за наявності заробітку (прибутку).

У відповідності до ч.1 ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції Закону від 24.12.2015 №911-VIII (далі ОСОБА_3 № 911-VІІІ), який набрав чинності з 01.01.2016, «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється».

Враховуючи те, що позивач у 2016 р. працював на посаді головного спеціаліста управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУ Нацполіції в Дніпропетровській області на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», позивачу було правомірно припинено виплату пенсії за вислугу років з 01.01.2016.

Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 у справі № 1-38/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме першого речення частини першої статті 54, відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Положення першого речення частини першої статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відтак, положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо невиплати у 2016 році пенсії особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення (з 20.12.2016), тобто саме з 20.12.2016 позивач має право на відновлення виплати пенсії.

За твердженням відповідача, не спростованим позивачем, у звязку з визнанням неконституційними положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо невиплати у 2016 році пенсії зазначеної категорії осіб, ПФУ здійснено перерахунок пенсії позивачу за період з 20.12.2016 р. по 31.12.2016, а також здійснена виплата пенсії за цей період у січні 2017 р.

Отже, колегія суддів вважає обґрунтованим припинення виплати пенсії позивачу у період з 01.01.2016 по 19.12.2016 та відсутність правових підстав для нарахування та виплати пенсії за вислугу років за 2016 р.

Стосовно посилань позивача на виникнення у нього права на нарахування та виплату пенсії за 2016 рік у звязку з набранням чинності 01.01.2017 Закону України «Про внесення змін по пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо поширення чинності щодо Закону на колишніх працівників органів внутрішніх справ України» від 15.11.2016 № 1741-VІІІ, колегія суддів зазначає наступне.

Дійсно, у п.3 р.ІІ Прикінцевих положень Закону № 911-VІІ встановлено, що обмеження щодо виплати пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, передбачені цим Законом, не застосовуються протягом особливого періоду до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені особам, які проходять військову службу або перебувають на посадах у Міністерстві оборони України, Головному управлінні розвідки Міністерства оборони України, Міністерстві внутрішніх справ України, ОСОБА_4 національної безпеки і оборони України, Державній спеціальній службі транспорту, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Управлінні державної охорони України, Державній пенітенціарній службі України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, Національній гвардії України, органах військової прокуратури або беруть участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на обєкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих обєктів у разі захоплення, відбитті спроб насильницького заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; до пенсій, щомісячного довічного грошового утримання, що призначені відповідно до законів України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", на період виконання особами, яким вони призначені, повноважень членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Вищої ради юстиції.

Після завершення особливого періоду виплата пенсій таким особам здійснюється згідно із законодавством.

З 01.01.2017 набув чинності ОСОБА_3 України «Про внесення змін до пункту 3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо поширення чинності цього Закону на колишніх працівників органів внутрішніх справ України» від 15.11.2016 № 1741-VIII (газета «Голос України» від 31.12.2016 № 251), яким абзац перший пункту 3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015, № 911 -VIII після слів «Міністерстві внутрішніх справ України» доповнено словами «Національній поліції».

Враховуючи те, що вказаний ОСОБА_3 № 1741-VIII набрав чинності саме з 01.01.2017, і відповідно, регулює ті правовідносини, що виникли з часу набрання ним чинності, ОСОБА_3 №1741-VIII не може розповсюджувати свою дію на правовідносини, які існували до набрання ним чинності з огляду на принцип дії закону в часі.

Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з висновком Конституційного Суду України, викладеним в абз.2 п.2 рішення Конституційного Суду України від 09.02.99 № 1-рп/99, відповідно до якого за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовуються той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до положень ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи не в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального або процесуального права, внаслідок чого оскаржена постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

Керуючись ст.196, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 6 червня 2017 р. у справі №199/2796/17(2-а/199/124/17) залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 6 червня 2017 р. задовольнити.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 6 червня 2017 р. у справі №199/2796/17(2-а/199/124/17) скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст.212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко