Справа № 127/11742/17
Суддя: Луценко Л. В.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/593/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Помазанові М.О.,

за участю: представника позивача адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача УПФ України у м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 07.03.2008 року позивач отримує пенсію як мати інваліда з дитинства.

04.05.2017 року у звязку з досягненням пенсійного віку позивач звернулась до УПФ України у м. Вінниці із заявою про призначення пенсії по віку згідно ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

31.05.2017 року відповідач у призначенні позивачу пенсії за віком згідно ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відмовив.

Позивач вважає, що дії відповідача є неправомірними та такими, що не відповідають закону, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом, в якому просив визнати дії відповідача щодо відмови у призначенні і виплаті позивачу пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; зобовязати відповідача нарахувати і виплачувати позивачу пенсію по віку згідно статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та в порядку, визначеному статтею 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні 2014, 2015, 2016 років з 04.05.2017 року.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала та просила суд в задоволенні останніх відмовити у звязку з безпідставністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних міркувань.

В судовому засіданні достовірно встановлено та сторонами не оспорюється, що з 07.03.2008 року позивачу призначена пенсія як матері інваліда дитинства згідно п.3 абзацу 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Наведена пенсія відноситься до пенсії за віком.

Так, згідно п.3 абзацу 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» жінки, які народили пятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

20.04.2017 року позивач зверталась до відповідача із письмовою заявою про призначення пенсії по віку згідно ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та в порядку, визначеному ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні 2014, 2015, 2016 років (а.с.7).

31.05.2017 року відповідач у призначенні позивачу пенсії за віком згідно ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відмовив у звязку з тим, що позивач скористалась своїм правом виходу на пенсію за віком згідно п.3 абз.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а відтак підстав для повторного призначення пенсії позивачу не має (а.с.6).

Так, дійсно, в судовому засіданні достеменно встановлено, що позивачу з 07.03.2008 року призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

А відтак, оскільки позивачу уже призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», то повторна вимога позивача про призначення їй знову ж таки пенсії за віком у відповідності до норм наведеного Закону не передбачена чинним законодавством та не може бути взята до уваги відповідачем.

Окрім того, з матеріалів пенсійної справи позивача вбачається, що 04.05.2017 року позивач звернулась до УПФ України в м. Вінниці із заявою №5813/3223 про призначення/перерахунок пенсії, зі змісту якої вбачається, що позивач просила перерахувати пенсію по віку у звязку зі зміною страхового стажу (а.с.38).

Згідно розпорядження УПФ України у м. Вінниці №166947 від 05.05.2017 року вбачається, що позивачу було здійснено перерахунок пенсії за віком у звязку зі зміною стажу, загальний розмір пенсії позивача з 01.05.2017 року становить 1 562,65 грн. (а.с.39).

Вищевикладені обставини також свідчать про призначення та виплату позивачу з 07.03.2008 року саме пенсії по віку.

Що ж стосується позовних вимог позивача щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників в цілому по Україні при обрахунку пенсії позивача, необхідно зазначити, що відповідно до п.3 ст.45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» при переведенні з одного виду пенсії на інший може враховуватись заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 Закону, але, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (перерахунку) попереднього виду пенсії (у даному випадку за 2007 рік).

В той час, як застосування середньої заробітної плати (доходу), визначеної ч.2 ст.40 Закону, тобто за три календарні роки, що передують року звернення за переведенням пенсії з одного виду на інший, передбачено Законом тільки при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, у разі, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менше, як 24 місяці страхового стажу.

Таким чином, підстави для здійснення перерахунку пенсії визначені у статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», тоді як положення даної статті не передбачають підстав для проведення перерахунку пенсії позивачу з зазначених у заяві підстав.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.71 КАС України).

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що в ході судового розгляду знайшли своє підтвердження правомірність рішення відповідача, підстав для визнання оскаржуваного рішення незаконними, так само, як і підстав для їх скасування, немає, а відтак позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.13, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст.26, 40, 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 6, 18, 41, 122, 159-163, 167, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі, якщо судом було проголошено лише вступну та резолютивну частини, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: