Справа № 804/218/17
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2017-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 р. Справа № 804/218/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді суддів Рябчук О.С. Врони О.В., Прудника С.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про визнання нечинним контракту про зобов`язання вчинити певні дії, -
11 січня 2017 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач)з вимогами про: визнання військового контракту, укладеного ОСОБА_1 21.12.2012 р. про проходження військової служби у Збройних силах України, терміном на три роки таким, що втратив силу та є таким, що припинив свою дію через закінчення строку контракту; зобов`язання військової НОМЕР_2 звільнити ОСОБА_1 та видати йому при звільненні повний остаточний розрахунок та належним чином заповнений військовий квиток із записом про термін служби.
Ухвалою суду від 16.06.2017 р. до участі у справі як другого відповідача залучено Міністерство оборони України.
Представник позивача надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника.В обґрунтування позовних вимог в адміністративному позові зазначено наступне. Позивач проходив військову службу на підставі контракту від 21.12.2012 р., терміном на три роки. Не бажаючи продовження цього контракту, ОСОБА_1 в листопаді 2015 р., в серпні 2016 р. подав керівництву військової частини НОМЕР_1 заяви про припинення контракту та звільнення з військової служби. Відповідно до медичних документів батько та дружина позивача потребують догляду, що зумовило необхідність припинення контрактної служби в Збройних силах України.
Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи відповідачі повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
21.12.2012 р. Міністерством оборони України в особі Тимчасово виконуючого обов`язки Командувача Військово-морських Сил Збройних Сил України контр-адмірала ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
Відповідно до п. 3 контракту цей контракт є строковим та укладається відповідно до строків, встановлених законодавством, за погодженням сторін, на три роки.
Згідно п. 4 контракту сторони зобов`язуються не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку контракту повідомити одна одну про бажання або небажання укладати новий контракт чи відмову у його укладенні із зазначення причин, передбачених нормативно-правовими актами (а.с. 5-8).
Відповідно до листа тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 від 19.10.2016 р. № 2385 командуванням військової частини розглянуто рапорт ОСОБА_3 про звільнення з військової служби та повідомлено, що дію контракту продовжено наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.12.2015 р. № 266 в односторонньому порядку (а.с. 9-10).
В матеріалах справи містяться заперечення військової частини НОМЕР_1 , в яких вказано, що ОСОБА_1 є таким, що має право на звільнення з військової служби відповідно до графіку звільнень, затвердженого КВМС (а.с. 20).
Представником позивача до матеріалів справи надано виписний епікриз та виписку з медичної карти стаціонарного хворого щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 31, 32).
Відповідно до витягу з Плану звільнення осіб рядового, сержантського (старшинського) складу військової частини НОМЕР_1 , які набули права на звільнення відповідно до Закону України від 06.12.2016 р. № 1769-VIIIта виявили бажання звільнитися з військової служби ОСОБА_1 набув права на звільнення 21.06.2017 р.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини від 12.06.2017 р. № 53-РС звільнено з військової служби в запас в зв`язку із закінченням контракту старшого матроса ОСОБА_1 , механіка-водія інженерно-позиційного відділення інженерно-саперного взводу.
В наказі вказано, що чинність контракту припиняється 21.06.2017 р.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 р. звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється:а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби;б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.
Згідно до абз. а ч. 6 ст. 26 вказаного Закону України контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби: у зв`язку із закінченням строку контракту.
Відповідно до п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 р. № 1153/2008після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) військових комісаріатів для взяття на військовий облік.
Призвільненні з військової служби на військовослужбовця оформлюється службова характеристика, в якій відповідний командир (начальник) в обов`язковому порядку надає висновок щодо доцільності проходження служби у військовому резерві Збройних Сил України на визначених ним посадах. Ця характеристика додається до особової справи військовослужбовця.
Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіхнеобхіднихрозрахунків не виключається без йогозгодизісписківособового складу військовоїчастини.
Згідно до п. 234 Положення перед звільненням військовослужбовців уточнюються дані про проходження ними військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби.
Вислуга років військової служби військовослужбовців розраховується не пізніше ніж за два місяці до дати, на яку планується звільнення.
Інформація про розраховану вислугу років військової служби доводиться військовослужбовцю під підпис перед оформленням документів для його звільнення з військової служби. У разі незгоди з розрахунком вислуги років військової служби військовослужбовець повинен письмово обгрунтувати свої заперечення на аркуші з розрахунком вислуги років і засвідчити їх своїм підписом. У разі відмови військовослужбовця підписати розрахунок вислуги років про це робиться відповідний запис на цьому ж аркуші та засвідчується підписами осіб, які були присутні під час бесіди.
Заперечення військовослужбовців щодо розрахунку вислуги років військової служби розглядаються командирами (начальниками) військових частин перед оформленням документів для звільнення з військової служби. Спірні питання щодо заліку вислуги років окремих періодів служби для призначення пенсії розглядаються спеціальною комісією Міністерства оборониУкраїни.
Порядок проведення розрахунку вислуги років визначається Міністерством оборони України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно до ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.
Згідно до ч. 3 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінюючи усі докази, надані суду, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково в зв`язку з наступним.
Позовна вимога про визнання військового контракту, укладеного ОСОБА_1 21.12.2012 р. про проходження військової служби у Збройних силах України, терміном на три роки таким, що втратив силу та є таким, що припинив свою дію через закінчення строку контракту є неналежним засобом захисту порушеного права та не підлягає задоволенню з наступних підстав.
На момент розгляду справи встановлено, що контракт від 21.12.2012 р. втратив чинність 21.06.2017 р., позивача звільнено зі служби в Збройних Силах України у зв`язку з закінченням дії контракту. Таким чином, на момент розгляду справи чинність контракту припинено, додаткового встановлення судом цього факту не вимагається.
В позовній вимозі позивач не просить суд визнати контракт таким, що втратив чинність з конкретної дати. З метою реалізації цього права позивачу належить звернутися до суду з позовом про скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.06.2017 р. № 53-РС в частині зазначення «Чинність контракту припиняється з 21.06.2017 р.» та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.12.2015 р. № 266 про продовження терміну дії контракту в односторонньому порядку.
Позовна вимога про звільнення позивача з військової служби не підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вже звільнено наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.06.2017 р. № 53-РС.
Військовою частиною НОМЕР_1 не надано суду доказів виконання п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та здійснення з ОСОБА_1 повного розрахунку при звільненні.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи викладене, позовні вимоги про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити з ОСОБА_1 повний остаточний розрахунок при звільненні та видати належним чином заповнений військовий квиток із записом про термін служби є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 9, 11, 17, 69-72, 86, 94, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про визнання нечинним контракту, зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити частково.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити з ОСОБА_1 повний остаточний розрахунок при звільненні та видати належним чином заповнений військовий квиток із записом про термін служби.
В решті позовних вимог відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Суддя Суддя (підписи) Постанова не набрала законної сили станом на 21.06.2017 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді О.С. Рябчук О.В. Врона С.В. Прудник О.С.Рябчук М.М.Бухтіярова