Справа № 214/695/17
Суддя: Прасолов В. М.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/695/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 вересня 2017 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Прасолов В.М.

при секретарі - Горбуновій Л.С.,Євтушенко В.С.

за участю позивача - ОСОБА_1

за участю представника позивача - ОСОБА_2

за участю представника відповідача - Каминіної О.В., Шелест Г.Д.

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Кривому Розі по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними, покладення зобов'язання, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Криворізького центрального управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі за текстом «УПФУ»), в якому просить: визнати дії УПФУ щодо відмови в зарахуванні періодів роботи в СУ «Зв'язокчормет» з 7 квітня 1986 року по 5 вересня 1993 року до пільгового стажу роботи за Списком №1 неправомірними; зобов'язати УПФУ зарахувати період роботи в СУ «Зв'язокчормет» з 7 квітня 1986 року по 5 вересня 1993 року до пільгового стажу за Списком №1; зобов'язати УПФУ призначити йому пенсію відповідно до вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; зобов'язати УПФУ повернути йому різницю між пенсією, призначеною відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пенсією, призначеною згідно вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» за останні три роки, що передують його зверненню до відповідача від 16 листопада 2016 року. Також просить стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань на свою користь судові витрати в сумі 640 гривень 00 копійок.

В обґрунтування позову наводить наступне. Він, позивач, з 10 квітня 2012 року перебуває на обліку в УПФУ (раніше - УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу) та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». 16 листопада 2016 року письмово звернувся до відповідача з вимогою призначити йому, позивачу, пенсію відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», враховуючи період його роботи в СУ «Зв'язокчормет» (пізніше - ВАТ «Зв'язокчормет») з 7 квітня 1986 року по 5 січня 1993 року. 9 грудня 2016 року листом відповідача за вих. № Б-185 до нього надійшла відповідь, якою відмовлено в зарахуванні до пільгового підземного стажу період роботи в СУ «Укрзв'язокчормет» з 7 квітня 1986 року по 5 вересня 1993 року у зв'язку із відсутністю документів, підтверджуючих пільговий стаж. Вважає таку відповідь відповідача формальною, а дії посадових осіб відповідача такими, що грубо порушують його, позивача, конституційні права на соціальний захист. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Основного Закону України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно зі ст. 56 Основного Закону кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. В період з 7 квітня 1986 року по 5 вересня 1993 року працював в Спеціалізованому управлінні «Зв'язокчормет». Відповідач стверджує, що із записів трудової книжки не можливо в повному обсязі з'ясувати відомості щодо пільгового характеру роботи і потрібно надати довідку, яка б уточнювала характер виконуваної роботи. Дане твердження вважає помилковим, оскільки на пенсію на пільгових умовах мають право відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, цехів, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з не менше 10 років на зазначених роботах. При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах у період роботи особи до 1 січня 1992 року (без вимог проведення атестації робочих місць) застосовуються Списки №1 та №2 виробництв, цехів, професій, посад, робота в яких діє право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173. Якщо особа працювала після 1 січня 1992 року у період дії Списків №1 та №2 виробництв, цехів, професій, посаді показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10, якими була передбачена відповідна професія, до пільгового стажу зараховується весь період роботи за цією професією до 20.08.1992 року (без вимог проведення атестації робочих місць). У порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 зазначено, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж є трудова книжка. І лише, якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ або організацій. Згідно з записами його, позивача, трудової книжки: 7 квітня 1986 року прийнятий монтажником радіоапаратури и пристроїв 4 р. на підземна дільниця; 22 вересня 1986 року переведений підземним монтажником зв'язку по монтажу обладнання п'ятого розряду на підземній ділянці на підземні роботи з повним робочим днем; 1 листопада 1987 року встановлений 4 розряд підземного слюсаря монтажника підземного гірничнопрохідного обладнання для роботи в підземних умовах з повним робочим днем, 5 січня 1993 звільнений по переводу. Листом Держкомпраці СРСР від 29.11.1963 р. роз'яснено, що підземним прохідникам, підземним забійникам, кріпильникам, стволовим та іншим працівникам, які по своїй професії зайняті на підземних роботах повний робочий день, пенсії призначаються з урахуванням цих періодів роботи до 01.01.1992 року без вимог надання додаткових документів, підтверджуючих про те, що вони були зайняті на підземних роботах повний робочий день. Вважає, що вказані факти свідчать про формальний підхід посадових осіб відповідача в питанні зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи в СУ «Зв'язокчормет». Навіть, якщо б Законами України і була передбачена вимога надавати при призначенні пільгової пенсії уточнюючу довідку про характер підземних робіт, то в його випадку, це було б не можливо з наступних причин. Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2012 року по справі №34/5005/10365/2012 ВАТ «Зв'язокчормет» визнано банкрутом, ліквідатором призначено ОСОБА_7. 20 грудня 2012 року ОСОБА_7 було направлено лист голові правління ВАТ «Зв'язокчормет» ОСОБА_8 з вимогою про передачу ліквідатору установчої, фінансово-господарської документації, печатки та штампу підприємства, матеріальних та інших цінностей банкрута. 19 січня 2013 року лист повернувся ліквідатору з відміткою поштової організації про відсутність банкрута за місцезнаходженням. Дотепер керівником ВАТ «Зв'язокчормет» не здійснено будь-яких дій щодо передачі ліквідатору печатки, штампу підприємства, бухгалтерської та фінансово-господарської документації, матеріальних та інших цінностей. Таким чином, ліквідатор не в змозі надати запитувані первинні документи, які підтверджували б характер роботи в підземних умовах. За вказаними фактами ліквідатор звернувся до прокуратури Жовтневого району. Зокрема, у відповіді відповідача від 09.12.2016 року №Б-185 зазначено щодо звернення до архівного відділу виконкому Криворізької міської ради листом №800/24-02 від 19.06.2015 року. Архівним відділом було повідомлено УПФУ про те, що документи СУ «Укрзв'язокчормет» на зберігання до архіву не надходили. Таким чином, від його, позивача, волі не залежить надання уточнюючої довідки до Пенсійного фонду, оскільки первинні документи СУ «Укрзв'язокчормет» втрачені або навіть можливо знищенні попереднім керівництвом СУ. Отже, у зв'язку із тим, що за час його трудової діяльності він, позивач, пропрацював на підземних роботах майже 20 років на професіях, які дають право на пільгове забезпечення по Списку №1, то під час призначення пенсії відповідачем має бути застосований Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-VІ від 02.09.2008 року. Що стосується перерахунку пенсії відповідно до ст. 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей. Згідно з вимогами ст.8 цього Закону мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року. Таким чином, враховуючи наявність достатнього періоду праці за Списком №1 в підземних умовах, вважає законним призначення йому пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Оскільки отримує пенсію з 10 квітня 2012 року, то міг би отримувати пенсію відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 2012 року. Однак, при реалізації своїх конституційних прав на судовий захист та враховуючи встановлену ст. ст. 256, 257 ЦК України, тривалість строку позовної давності, вважає, що має право на повернення належного розміру пенсії за останні три роки, що передують моєму зверненню до відповідача із вимогою призначення пенсії за Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Зазначає, що Конституцією України йому гарантовано соціальний захист у вигляді пенсійних виплат, зароблених мною протягом мого трудового життя тяжкою працею. Працюючи під землею використав свій найцінніший ресурс - здоров'я. У зв'язку із цим не в змозі продовжувати працювати надалі, щоб прогодувати свою сім'ю. Вказує, що не зважаючи на достатні докази його тяжкої праці в підземних умовах, працівниками відповідача порушено його конституційні права не лише на соціальний захист, а й на достатній життєвий рівень, що є неприпустимим в правовій державі, де основною цінністю є людина, її життя, здоров'я, честь та гідність. Вказує, що в п. 4 ч. 3. ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 КАС України. Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечу проти адміністративного позову.

Ухвалою суду від 12 червня 2017 року за заявою представника позивача позов в частині визнання дій УПФУ щодо відмови зарахувати періоди роботи з 7 квітня 1986 року по 5 вересня 1993 року до пільгового стажу за Списком №1 неправомірними та в частині покладення на відповідача зобов'язання призначити позивачу пенсію за Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» був залишений без розгляду.

В подальшому представник позивача подав уточнений позов, в кому просив: визнати дії УПФУ щодо відмови в зарахуванні періодів роботи в СУ «Зв'язокчормет» з 7 квітня 1986 року по 5 вересня 1993 року до пільгового стажу роботи за Списком №1 неправомірними; зобов'язати УПФУ зарахувати період роботи в СУ «Зв'язокчормет» з 7 квітня 1986 року по 5 вересня 1993 року до пільгового стажу за Списком №1; зобов'язати УПФУ призначити відповідачу пенсію відповідно до вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; зобов'язати УПФУ повернути різницю між пенсією, призначеною відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пенсією, призначеною згідно вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дати первинного призначення пенсії, а саме - з 10 квітня 2012 року в сумі 87453 грн. 48 коп.

Уточнюючи позов, представник позивача навела наступне. В адміністративному позові до УПФУ ОСОБА_1, враховуючи уточнення позовних вимог, просив суд: зобов'язати УПФУ зарахувати період роботи в СУ «Зв'язокчормет» з 07.04.1986 року по 05.09.1993 року до пільгового стажу за Списком №1; зобов'язати УПФУ повернути різницю між пенсією, призначеною відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пенсією, призначеною згідно вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» за останні три роки, що передують зверненню до відповідача від 16.11. 2016 року. Під час підготовлення адміністративного позову позивач просив суд обмежитись строком позовної давності, яка визначається ст.ст. 256, 257 Цивільного кодексу України. Однак, під час судового розгляду справи та на підставі обставин, зазначених відповідачем запереченнях на адміністративний позов було встановлено, що відповідачем навмисно порушуються конституційні права позивача. Вказане вважає підставою для зміни позовних вимог та визнання судом дій відповідача неправомірними. Так, відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. Таким чином, вимогу про зобов'язання УПФУ повернути позивачу різницю між пенсією, призначеною відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пенсією, призначеною згідно вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» за останні три роки, що передують м зверненню до відповідача від 16.11.2016 року просить замінити. Оскільки позивач звернувся за призначенням пенсії в квітні 2012 року, то згідно зі ст. 40 цього Закону для обчислення пенсії застосовується коефіцієнт середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2009-2011 роки. Таким чином розмір усередненого показника заробітної плати в країні за 2009 - 2011р.р., який має застосовуватися для обчислення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у 2012 році, становить 2001,20грн. Порядок розрахунку показників середньої заробітної плати за 2009 - 2016 роки для призначення пенсій визначається відповідно до Порядку визначення показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" враховується для обчислення пенсії , затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 01.02.2008 № 4-4, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2008 р. за № 146/14837. Щоб дізнатися розмір пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» спочатку визначає середньомісячний заробіток для обчислення пенсії: 2001,20 (усереднений показник з/п) х 3,100472 (коеф. з/п) = 6213,17 грн. Відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року. Визначення заробітної плати шахтарям, з якої обчислюється розмір пенсії, проводиться відповідно до статті 40 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Якщо розмір пенсії шахтаря, обчислений зарахуванням страхового стажу та заробітку відповідно до норм Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", не досягає трьох розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, йому здійснюється доплата до зазначеного мінімального розміру. Згідно з Постановою КМУ №327 від 23.04.2012 року пенсії, призначені до 01.05.2012 року підвищуються таким чином, щоб розмір підвищення з урахуванням перерахунку становив не менше 100, 00 грн. для осіб, в яких наявний страховий стаж; для пенсій осіб, які не мають страхового стажу - 50 грн., для соціальних пенсій - 30 грн. 6213,17 х 80% = 4970,54 + 100, 00 (доплата згідно х Постановою КМУ №327 від 23.04.12р.) = 5070,54 грн. Таким чином, розмір пенсії, нарахованого позивачу згідно з нормами Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» складає 5070,54 грн. Вказаний розмір пенсії повинен був виплачуватися з квітня 2012 року. Таким чином, з квітня 2012 року по дату, на яку складено цю заяву про уточнення позовних вимог минуло 5 років і 2 місяці, тобто 62 місяці порушення конституційних прав позивача на соціальний захист. Наразі позивач отримує пенсію в сумі 3660 грн., а мав би отримувати 5070,54 грн., що на 1410,54 грн. більше. Отже, збитки, завдані щомісяця позивачу органами Пенсійного фонду складають 1410,54 грн., а за весь період перебування на обліку - (1410,54 грн. х 62 місяці = 87 453, 48 грн.) 87453, 48 грн.

Остаточно уточнивши позовні вимоги, позивач просить визнати дії УПФУ щодо відмови в зарахуванні періодів роботи в СУ «Зв'язокчормет» з 7 квітня 1986 року по 5 вересня 1993 року до пільгового стажу роботи за Списком №1 неправомірними; зобов'язати УПФУ зарахувати період роботи в СУ «Зв'язокчормет» з 7 квітня 1986 року по 5 вересня 1993 року до пільгового стажу за Списком №1; зобов'язати УПФУ призначити йому пенсію відповідно до вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; зобов'язати УПФУ повернути йому різницю між пенсією, призначеною відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пенсією, призначеною згідно вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дати первинного призначення пенсії, а саме - з 10 квітня 2012 року.

В обґрунтування остаточно уточненого позову навів підстави, як зазначав раніше.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав повністю та підтвердив його зміст. Також пояснив, що 3 травня 2012 року подавав до УПФУ заяву. Частина тексту цієї заяви а саме про те, щоб не включати до пільгового стажу періоди його роботи з 7 квітня 1986 року по 5 січня 1993 року та з 5 січня 1993 року по 12 вересня 1993 року виконана не ним. Також пояснив, що позовні вимоги про повернення різниці без зазначення суми, яка підлягає поверненню не є опискою.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю та в своїх поясненнях підтвердила зміст позовних вимог. Крім того пояснила, що на даний час позивача має вік 55 років, загальний стаж 17 років. В разі зарахування спірного періоду роботи позивача до пільго стажу, цей стаж буде дорівнювати 18 років.

У судовому засіданні кожний з представників відповідача позов не визнали. При цьому представник відповідача Каминіна О.В. пояснила, що не заперечує факт досягнення позивачем віку 55 років, не заперечує того, що позивачу зарахований пільговий стаж 11 років, що при зарахування спірного періоду роботи пільговий стаж буле становити 18 років. Також підтвердила зміст письмових заперечень, в яких зазначено наступне. Згідно п."а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, - чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Списком №1, затвердженим постановами РМ СРСР від 22.08.1956 №1173 КМ СРСР від 26.01.1991 №10, передбачено, що правом на пільгову пенсію користуються всі працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках, на копальнях по добутку корисних копалин, на геологорозвідці, дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень, а також всі працівники, зайняті обслуговуванням зазначених вище робітників і службовців (медперсонал підземних здоровпунктів, робітники підземного телефонного зв'язку). Пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за №1451/11731, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637. Крім того, Порядком передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи та за результатами атестації робочих місць. Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 працював монтажником радіоапаратури і приборів на підземній дільниці з 7 квітня 1986 по 21 вересня 1986 року, підземним монтажником зв'язку по монтажу обладнання на підземній дільниці з повним робочим днем з 22 вересня 1986 року по 5 січня 1993 року в СУ "Укрзв'язокчормет". Згідно п.20 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються довідки підприємств або організацій. У довідці мають бути зазначені: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. В разі ліквідації підприємства підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями, які створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України. При прийомі документів для призначення пенсії позивача, було поставлено до відома про необхідність надання довідки про підтвердження пільгової роботи, в т.ч. і за період роботи останнього з 7 квітня 1986 по 5 січня 1993 року СУ "Укрзв'язокчормет", та видано розписку. В подальшому у встановлений чинним законодавством тримісячний термін ОСОБА_1 документи, які б підтвердили пільговий стаж з 7 квітня 1986 року по 5 січня 1993 року до управління надані не були. Тому вважає, що законних підстав для зарахування позивачу періоду роботи монтажником радіоапаратури і приборів на підземній дільниці, підземним монтажником зв'язку з монтажу обладнання та підземним електрослюсарем монтажником підземного гірничопрохідничого обладнання на підземній дільниці з повним робочим днем на підземних роботах з 7 квітня 1986 по 5 січня 1993 року СУ "Укрзв'язокчормет" не було. Наполягає, що даний період роботи позивачу може бути врахований до страхового стажу лише на загальних підставах. Відповідно до ст.1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", який набув чинності з 16.09.2008 (зі змінами), його дія поширюється на працівників, що видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівельних підприємств, які зайняті повний робочий день на підземних роботах, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Сп.№1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, які відпрацювали на зазначених роботах не менше 15 років - чоловіки, 7 років 6 місяців - жінки, та члени їх сімей. Згідно документів пенсійної справи пільговий стаж роботи позивача по Списку №1 - шахтарі - складає 11 років 1 місяць 16 днів, в тому числі: період з 5 січня 1993 року по 12 вересня 1993 року на посаді підземного електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування ш."Сєвєрна" відповідно до рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 31.05.2012 №5, та додатково наданих документів (8 місяців 8 днів); період з 27 липня 1999 року по 18 квітня 2002 року на посадах електрослюсаря та електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування, зайнятого на підземних роботах повний робочий день в шахті з видобутку рудних копалин ш."Сєвєрна", відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої ПАТ "Кривбасзалізорудком" 30.01.2012 за №93 (2 роки 8 місяців 22 дні); період з 23 грудня 2003 року по 7 вересня 2011 року на посадах майстра гірничого й електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування, зайнятого повний робочий день на підземних роботах ш. «ім.Артема», відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" 27.04.2012 за №667 (7 років 8 місяців 16 днів). На підставі вищезазначеного, а також за наявними в пенсійній справі документами пільговий стаж гр. ОСОБА_1 на підземних роботах складає лише 11 років 1 місяць 16 днів, тому вважає, що дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" на останнього не поширюється. Стосовно вимог про стягнення з Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області різниці між пенсією призначеною відповідно до вимог Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" з дати первинного призначення пенсії, а саме - з 10 квітня 2012 року, вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законодавством України. Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється 6-місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Заперечує щодо сплати управлінням на користь позивача, сплачений ним судовий збір в розмірі 640,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків (частини єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) та використовуються на: виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду. Згідно з ч.2 ст.73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом. Також зазначаємо, що згідно п.18 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", Пенсійний фонд України та його органи звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Просить відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. Також пояснила, що позивач 3 травня 2012 року подавав до УПФУ заяву, в який просив не включати до пільгового стажу періоди його роботи з 7 квітня 1986 року по 5 січня 1993 року та з 5 січня 1993 року по 12 вересня 1993 року.

Під час розгляду справи безпосередньо досліджені наступні письмові докази: трудова книжка (а.с.6-9), повідомлення (а.с.10-11), повідомлення (а.с.12), заява (а.с.72).

У судовому засіданні також досліджена пенсійна справа на ім'я позивача, яка міститься на 77 аркушах, з якої до матеріалів справи долучені копії наступних документів: розпорядження (а.с.35), розрахунок (а.с.36), заява про перерахунок пенсії (а.с.37), заява про призначення пенсії (а.с.38), протокол (а.с.39).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд вважає допустимими наступні докази: трудова книжка (а.с.6-9), повідомлення (а.с.10-11), повідомлення (а.с.12), заява (а.с.72), розпорядження (а.с.35), розрахунок (а.с.36), заява про перерахунок пенсії (а.с.37), заява про призначення пенсії (а.с.38), протокол (а.с.39), так як вони отриманні з дотримання вимог КАС України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд вважає належним доказом, так як він стосується факту віку позивача, робочого стажу, умов роботи позивача трудову книжку (а.с.6-9).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд вважає належними доказами, так як вони стосуються дій позивача з призначення та перерахунку йому пенсії наступні: заява про перерахунок пенсії (а.с.37), заява про призначення пенсії (а.с.38). заява (а.с.72).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд вважає належними доказами, так як вони стосуються дій відповідача з призначення пенсії позивачу, визначення розміру та стажу, наступні: повідомлення (а.с.10-11), повідомлення (а.с.12), розпорядження (а.с.35), розрахунок (а.с.36), протокол (а.с.39).

Відповідно до ст.86 КАС України, оцінюючим з точки зору належності заяву (а.с.72) суд виходить з наступного. В тій частині, складання якої не заперечує позивач, вона не стосується предмету спору, а саме зарахування певного періоду його роботи до пільгового стажу. Позивач заперечує. що саме він викладав ту частину цієї заяви, яка стосується зарахування в пільговий стаж певних періодів роботи, відповідач в порушення вимог ст. ст.71 ч.2 КАС України, не довів, що ця частина виконана саме позивачем. Тому зазначену заяву суд вважає неналежним доказом.

На підставі ст. 86 КАС України, оцінивши з точки зору достатності та взаємозв'язку безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно досліджені докази, суд вважає встановленими наступні обставини. При цьому суд керується вимогами ст.71 ч.2 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач народився 9 квітня 1962 року, віку 50 років позивач досягнув 9 квітня 2012 року.

З 10 квітня 2012 року позивач перебуває на обліку в УПФУ та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 працював монтажником радіоапаратури і приборів на підземній дільниці з 7 квітня 1986 по 21 вересня 1986 року, підземним монтажником зв'язку по монтажу обладнання на підземній дільниці з повним робочим днем з 22 вересня 1986 року по 5 січня 1993 року в СУ "Укрзв'язокчормет".

Позивач 3 травня 2012 року подав заяву про призначення пенсії, подавши і копію трудової книжки.

При прийомі документів для призначення пенсії відповідач витребував від позивача довідку про підтвердження пільгової роботи за період роботи з 7 квітня 1986 по 5 січня 1993 року на СУ "Укрзв'язокчормет".

Після цього позивач звертався про надання йому довідок до ліквідатора вказаного підприємства їх відповідачу.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2012 року ВАТ «Зв'язокчормет» визнано банкрутом, ліквідатором призначено ОСОБА_7

20 грудня 2012 року ОСОБА_7 було направлено лист голові правління ВАТ «Зв'язокчормет» з вимогою про передачу ліквідатору установчої, фінансово-господарської документації, печатки та штампу підприємства, матеріальних та інших цінностей банкрута.

19 січня 2013 року вказаний лист повернувся ліквідатору з відміткою поштової організації про відсутність банкрута за місцезнаходженням, до даного часу керівником ВАТ «Зв'язокчормет» не здійснено будь-яких дій щодо передачі ліквідатору бухгалтерської та фінансово-господарської документації.

26 червня 2015 року відповідачем визначено, що загальний стаж позивача складає 29 років 4 місяці, пільговий стаж роботи позивача по Списку №1 складає 11 років 1 місяць 16 днів.

Після призначення позивачу пенсії УПФУ направляло в 2015 році запити до ВАТ «Зв'язокчермет» про надання довідок.

16 листопада 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення йому перерахунку відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», раніше призначеної пенсії.

9 грудня 2016 року відповідач відмовив позивачу в перерахунку пенсії, пославшись не неможливість зарахувати до пільгового підземного стажу період роботи позивача в СУ «Укразв'язокчормет» з 7 квітня 1986 року по 5 січня 1993 року у зв'язку із відсутністю документів, підтверджуючих пільговий стаж.

При вирішенні даної справи, суд керується вимогами Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є неправомірним.

Згідно ст.6 Конституції України, органи влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 4 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Як передбачено ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист.

Відповідно до п.1 «Положення про Пенсійний фонд України», затвердженого постановою КМУ від 23 липня 2014 року №280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення, пунктом 3 вказаного Положення основним завдання Пенсійного фонду України є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Таким чином, виходячи з зазначених норм Конституції України, державна політика з питань пенсійного забезпечення спрямована на отримання громадянами пенсії у розмірі, передбаченому Законом і на відповідача покладений обов'язок призначати пенсію в розмірі, який відповідає вимогам Закону.

Згідно до вимог ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Судом встановлено, що позивач з 10 квітня 2012 року перебуває на обліку в УПФУ та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

У пункті 20 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно п. 1010100а підрозділу 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» Розділу 1 «Гірничі роботи» Списку №1 «Виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, до цього пункту відносяться всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановленим раніше діючим законодавством.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п. 1 Постанови РМ СРСР та ВЦСПС «Про трудові книжки робочих службовців» № 656 від 06.09.1973 року, постановою КМУ «Про трудові книжки працівників» № 301 від 27.04.1993 року, п. 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993 р., передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Постановою КМУ «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній» від 12.08.1993 року № 637 визначено, що лише у тих випадках, коли трудова книжка не містить відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій та на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення,характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами лише у разі відсутності трудової книжки робітника або відповідних записів у ній.

Судом встановлено, що в трудовій книжці позивача маються записи про те, що він працював монтажником радіоапаратури і приборів на підземній дільниці з 7 квітня 1986 по 21 вересня 1986 року, підземним монтажником зв'язку по монтажу обладнання на підземній дільниці з повним робочим днем з 22 вересня 1986 року по 5 січня 1993 року в СУ "Укрзв'язокчормет", цю трудову книжку він надав відповідачу. Тому необхідності підтверджувати ту обставину, що позивач в період з 7 квітня 1986 року по 5 січня 1993 року працював на підземних роботах з повним робочим днем додатковим довідками необхідності не існувало.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», який набув чинності, його дія поширюється на працівників, що видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівельних підприємств, які зайняті повний робочий день на підземних роботах, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Сп.№1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, які відпрацювали на зазначених роботах не менше 15 років - чоловіки, 7 років 6 місяців - жінки, та члени їх сімей.

Судом встановлено, що 26 червня 2015 року відповідачем визначено, що загальний стаж позивача складає 29 років 4 місяці, пільговий стаж роботи позивача по Списку №1 складає 11 років 1 місяць 16 днів при цьому до пільгового стажу не зараховані періоди з 7 квітня 1986 року по 5 січня 1993 року. Зважаючи на те, що позивач з 7 квітня 1986 по 5 січня 1993 року працював на підземних роботах повний робочий день, його пільговий стаж дорівнює 17 рокам 3 місяцям 29 дням.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач мав право на зарахування та включення періодів його роботи з 7 квітня 1986 по 5 січня 1993 року до стажу, який відповідно до ст. п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» надає на пільгових умовах право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що станом на 10 квітня 2012 року та станом на 16 листопада 2016 року і грудня 2016 року позивач відпрацював на підземних роботах більше 15 років, а тому мав право на призначення пенсії за Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідно до п. 4.7 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Суд приходить до переконання, що рішення УПФУ про те, що відсутні підстави підтвердити для зарахування до пільгового стажу період роботи позивача з 7 квітня 1986 по 5 січня 1993 року є необґрунтованим, прийнятим всупереч вимогам п. 4.7 «Порядку». До такого переконання, суд приходить з тих підстав, що позивач, відповідно до трудової книжки, в період з 7 квітня 1986 по 5 січня 1993 року працював на підземних роботах повний робочий день. Вказана обставина беззастережно вбачалася з трудової книжки, яку позивач надав до УПФУ. Тому, об'єктивних, вагомих підстав для сумнівів в тому, що позивач працював на підземних роботах, у відповідача не існувало, а тому не було необхідності в наданні позивачем додаткових документів на підтвердження цього стажу. Всупереч вимогам про всебічний, повний і об'єктивний розгляд всіх поданих документів, УПФУ не навело вагомих доводів, з яких періоди роботи позивача з 7 квітня 1986 по 5 січня 1993 року не надають ОСОБА_1 права на отримання пенсії за віком на пільгових умовах.

Відмова зарахувати періоди роботи позивача з 7 квітня 1986 року по 5 січня 1993 року порушує право позивача на отримання пенсії за Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», так як не зарахування цих періодів скорочує пільговий стаж позивача до 11 років 1 місяць 16 днів, що є меншим передбаченого цим законом стажу в 15 років.

Тому рішення УПФУ про відмову у призначенні пенсії позивачу за Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є неправомірним.

Суд приходить до переконання, що відмова у переведенні позивача на пенсію відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», є неправомірною, а тому з часу звернення за призначенням пенсії на пільгових умовах, а саме з 10 квітня 2012 року позивач має право на отримання пенсії за Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а відмова відповідача УПФУ у призначенні цієї пенсії суперечить вимогам закону.

Зважаючи на викладене, позивач має право на отримання різниці в нарахованій йому пенсії та пенсії, яку йому належить нарахувати за Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Пояснення представника відповідача про те, що дії з відмови у переведенні позивача на інший вид пенсії ґрунтуються на вимогах закону, суд відкидає, так як це твердження суперечить вимогам ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки судом встановлено, що у відповідача не було підстав вважати, що період роботи позивача з 7 квітня 1986 року по 5 січня 1993 року не відноситься до підземних робот. Ці пояснення суперечать основним завданням Пенсійного фонду України щодо реалізації державної політики з питань пенсійного забезпечення, п. 4.7 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», так як відповідач не вчинив всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх поданих позивачем документів. На переконання суду, трудова книжка позивача містить достатні дані про те, що позивач був зайнятий повний робочий день на підземних роботах. Тому суд відкидає доводи відповідача, якими він обґрунтовує заперечення проти позову, і вважає, що суб'єкт владних повноважень не доказав правомірності оскаржуваного рішення.

Пояснення представника відповідача про те, що позивач 3 травня 2012 року подавав до УПФУ заяву, в якій просив не включати до пільгового стажу періоди його роботи з 7 квітня 1986 року по 5 січня 1993 року та з 5 січня 1993 року по 12 вересня 1993 року, суд відкидає, так як вони ґрунтуються не доказі, який визнаний неналежним.

Твердження представника відповідача про те, що позивач пропустив передбачений ч. 2 ст. 99 КАС України 6-місячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, суд вважає необґрунтованими. Позивач 16 листопада 2016 року звернувся до УПФУ з заявою про перерахунок йому пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». В задоволені заяви ОСОБА_1 відповідач, порушуючи право позивача, відмовив 9 грудня 2016 року. До адміністративного суду позивач звернувся 29 лютого 2016 року, тобто в межах 6 місяців з дня коли дізнався про порушення його права. Таким чином, позивач не пропустив строк на звернення до адміністративного суду.

Вислухавши позивача та його представника, представників відповідача, дослідивши письмові заперечення відповідача та письмові докази, суд на підставі ст.10 КАС України, відповідно до якої усі учасники адміністративного процесу є рівними, та ст.11 КАС України, у відповідності до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованим і підлягають повному задоволенню.

При цьому суд приймає до уваги наступне. Відповідно до вимог ст.11 ч 2 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. В своїх позовних вимогах позивач просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу періоду з 7 квітня 1986 року по 5 вересня 1993 року та просить зобов'язати відповідача зарахувати цей період до пільгового стажу. У судовому засіданні встановлено, що спірним періодом є час роботи позивача з 7 квітня 1986 року по 5 січня 1993 року, тобто, викладаючи позовні вимоги, позивач допустив описку зазначивши помилково «5 вересня 1993 року» замість правильного «5 січня 1993 року». На переконання суду, ця описка не може бути підставою для відмови у правильних по суті і доведених позовних вимог. Тому суд вважає, що для повного захисту прав позивача необхідно вийти за межі позовних вимог в частині визначення кінцевої дати періоду роботи позивача, який є предметом спору по даній справі.

Суд приходить до переконання, що задоволення позову буде відповідати таким, передбаченим ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства як захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, від порушень з боку органів державної влади, справедливий, неупереджений розгляд адміністративних справ.

Відповідно до ст. 94 КАС України, присудити на користь позивача ОСОБА_1 усі здійснені ним документально підтверджені судові витрати в сумі 640 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 46 Конституції України, ст.ст. 13, 62, 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є неправомірним, ст. ст. 6, 10, 11, 86, 94, 128, 158, 161, 162, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - задовольнити повністю.

Визнати дії Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 періодів роботи в СУ «Зв'язокчормет» з 7 квітня 1986 року по 5 вересня 1993 року до пільгового стажу роботи за Списком №1 неправомірними.

Зобов'язати Криворізьке центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської зарахувати ОСОБА_1 період роботи в СУ «Зв'язокчормет» з 7 квітня 1986 року по 5 вересня 1993 року до пільгового стажу за Списком №1.

Зобов'язати Криворізьке центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов'язати Криворізьке центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської повернути ОСОБА_1 різницю між пенсією, призначеною відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пенсією, призначеною згідно вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 10 квітня 2012 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов