Справа № 822/1856/17
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1856/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі: представників позивача представника відповідачаОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юг В" до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області форми "Р" № від 14.06.2017 року в частині нарахування основного платежу в розмірі 3 485 186 грн. та в частині нарахування штрафних санкцій в розмірі 3 009 835,75 грн.

Свій позов позивач мотивує тим, що відповідач за результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Агро-Юг В» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року склав акт перевірки від 28.04.2017 року №0442/22-01-14-01/32461564, яким, зокрема, встановлено порушення платником податку пункту 192.1 статті 192, пункту 198.1, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1, пункту 200.2 статті 200, підпункту 209.15.1 пункту 209.15 статті 209 ПК України, зважаючи на що позивачем занижено суму податку на додану вартість, що підлягала сплаті до бюджету сільгоспвиробниками у 2016 році на суму 3 485 186 грн.

На підставі акту перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення - рішення форми "Р" № від 14.06.2017 року, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 6 714 414,25 грн., в тому числі за основним платежем - 3 660 700 грн. та 3 053 714, 25 грн. - штрафні санкції.

Вказане податкове повідомлення-рішення позивач вважає протиправним, враховуючи те, що ТОВ "Агро-Юг В" як сільськогосподарське підприємство не порушило спеціальний режим оподаткування податком на додану вартість, а тому висновки, викладені у акті перевірки, є протиправними, а податкове повідомлення - рішення в оскаржуваній частині підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю та надали пояснення за змістом позовної заяви та наданих додаткових письмових пояснень.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнає. Надала до суду письмові заперечення, де зазначає про те, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийняте відповідно до вимог чинного законодавства. Виявлені під час перевірки порушення відображені в акті перевірки і є достатньою підставою для прийняття рішення про зменшення податкового кредиту, збільшення розміру грошового зобов'язання та накладення штрафних санкцій.

Вказує на те, що під час перевірки встановлено, що на момент проведення перевірки між позивачем та його контрагентом (ТОВ "ОСОБА_7 Плюс") не відбулось жодної господарської операції, передбаченої договором №15/06-2016-1 від 01.06.2016 року, а лише відбулось перерахування авансових платежів.

При перевірці позивач не надав документи, що доводять те, яким чином директор ТОВ "ОСОБА_7 Плюс" ОСОБА_8 одночасно виконує роботу старшого майстра на ЛМКП "Львівтеплоенерго" та є керівником даного підприємства.

Відповідно до інформації, наданої УПМ ГУ ДФС у Хмельницькій області у ТОВ "ОСОБА_7 Плюс" відсутні трудові ресурси, складські приміщення та виробничі потужності для здійснення будь-якого виду діяльності.

Згідно із поясненнями директора ТОВ "Агро-Юг В" ОСОБА_5, договір на зберігання зернових культур, було укладено з ТОВ "ОСОБА_7 Плюс" у зв'язку із розширенням об'єму зерна, яке планувалося отримати. Разом із тим, вказаний договір було укладено у червні 2016 року, тобто у період завершення весняно - польових робіт, що, на думку податкового органу, свідчить про фіктивний характер зазначених відносин.

Посадовими особами ТОВ "Агро-Юг В" в ході перевірки не надано відомостей про нові земельні ділянки у 2016 році, які у період укладання договору із ТОВ «ОСОБА_7 Плюс» знаходились в процесі переоформлення договорів оренди земельних ділянок.

До перевірки посадовими особами ТОВ "Агро-Юг В" не надано доказів розумної економічної причини (ділової мети) укладання з ТОВ "ОСОБА_7 Плюс" договору на придбання послуги із зберігання (приймання) зернових за вартістю, що значно перевищують договірні розцінки, що узгоджені на дату укладення такого договору з ТОВ «Агротек ХПП».

В порушення вимог п. 198.6 ст.198, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України ТОВ «Агро-Юг В» до складу податкового кредиту віднесений ПДВ по податкових накладних та розрахунках коригування до них, складених постачальником ТОВ «Агротек-ХПП» з порушенням заповнення обов'язкових реквізитів, які заважають ідентифікувати здійснені операції, їх зміст та суму.

За таких обставин у задоволенні позову необхідно відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України, останній регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що позивач зареєстрований як юридична особа та відповідно до статті 15 Податкового кодексу України товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Юг В" є платником податків.

Обов'язки та права платників податків визначені статтями 16, 17 цього Кодексу.

Згідно пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів.

Однією із функцій органів державної податкової служби яку вони виконують згідно підпункту 19-1.1.2 пункту 19-1.1 статті 19 Податкового кодексу України є здійснення контролю своєчасності подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно пунктів 61.1, 61.2 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється також шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Порядок проведення перевірок встановлений главою 8 Податкового кодексу України.

Пунктом 75.1, підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Порядок проведення документальних планових перевірок встановлений статтею 77 Податкового кодексу України.

Посадовими особами Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Агро-Юг В".

Згідно пункту 77.9 статті 77 Податкового кодексу України визначено, що порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

За результатами перевірки відповідач склав акт "Про результати проведення документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Агро-Юг В" () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року" від 28.04.2017 року №0442/22-01-14-01/32461564.

Перевіркою встановлено, зокрема, порушення пункту 192.1 статті 192, пункту 198.1, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1, пункту 200.2 статті 200, підпункту 209.15.1 пункту 209.15 статті 209 ПК України, зважаючи на що позивачем занижено суму податку на додану вартість, що підлягала сплаті до бюджету сільгоспвиробниками у 2016 році на суму 3 485 186 грн.

На підставі акту перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення - рішення форми "Р" № від 14.06.2017 року, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість загальну суму 6 714 414,25 грн., в тому числі за основним платежем - 3 660 700 грн., та 3 053 714, 25 грн. - штрафні санкції.

Висновки акту перевірки та прийняте на їх підставі податкове повідомлення-рішення, в частині, що оскаржується позивачем, суд вважає такими, що не відповідають вимогам Податкового кодексу України, є неправомірними, враховуючи наступне.

Перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань по податкових деклараціях з ПДВ (спеціальний режим оподаткування) встановлено їх заниження всього на 2 566 499 грн., в т.ч. заниження у червні 2016 року на 3 034 166 грн. та завищення у серпні 2016 року на 251 500 грн., у вересні 2016 року на 166 667 грн., у листопаді 2016 року на 49 500 грн.

Перевіркою встановлено, що на порушення вимог абзацу "г" пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України ТОВ "Агро-Юг В" занижено податкові зобов'язання з ПДВ за червень 2016 року на суму 3 034 166 грн. в результаті не проведення нарахування податкових зобов'язань по операціях, що не є господарською діяльністю платника податків та по якій був сформований податковий кредит по першій події - попередній оплаті проведеній ТОВ "ОСОБА_7 Плюс".

ТОВ "ОСОБА_7 Плюс" згідно із умовами договору про надання послуг від 15.06.2016 року №15/06-2016-1 виставлялись позивачу рахунки на передоплату цих послуг.

На підставі таких рахунків - фактур ТОВ "Агро-Юг В" у період з 01.06.2016 року по 31.09.2016 року перераховано ТОВ "ОСОБА_7 Плюс" авансові платежі в загальній сумі 18 205 000 грн., в т.ч. ПДВ - 3 034 166 грн.

ТОВ "ОСОБА_7 Плюс" частково повернені ТОВ "Агро-Юг В" авансові платежі в сумі 2 806 000 грн.

Станом на 31.12.2016 року у позивача перед ТОВ "ОСОБА_7 Плюс" рахується дебіторська заборгованість в сумі 15 399 000 грн.

Отже, як вбачається з викладеного, на момент проведення перевірки між позивачем та ТОВ "ОСОБА_7 Плюс" не відбулось жодної господарської операції, передбаченої договором від 15.06.2016 року №15/06-2016-1, лише відбулось перерахування авансових платежів.

Крім, наведеного перевіркою встановлено, що керівником та бухгалтером ТОВ "ОСОБА_7 Плюс" є одна і та сама особа - громадянин ОСОБА_8.

Згідно із інформацією, отриманою від УПМ ГУ ДФС у Хмельницькій області громадянин ОСОБА_8 працював та працює на даний час на посаді старшого майстра ЛМКП "Львівтеплоенерго".

Відповідно до рапорту УПМ ГУ ДФС у Хмельницькій області від 13.04.2017 року, при опитуванні громадянина ОСОБА_8, останній підтвердив, що працює на ЛМКП "Львівтеплоенерго" та одночасно є директором ТОВ "ОСОБА_7 інвест плюс". Однак, не зміг пояснити в який спосіб він суміщає ці дві посади.

У ТОВ "ОСОБА_7 Плюс" працівники не рахуються. Основні засоби згідно із фінансовим звітом малого підприємництва за 2016 рік у ТОВ "ОСОБА_7 Плюс" відсутні.

Дана інформація свідчить, що договір від 15.06.2016 року №15/06-2016-1, предметом якого є надання послуг по прийманню, збереженню с/г продукції (пшениці, кукурудзи, сої) укладений формально, оскільки у ТОВ "ОСОБА_7 Плюс" були відсутні виробничі та трудові ресурси для здійснення постачання послуг в таких обсягах.

Посадовими особами ТОВ "Агро-Юг В" під час перевірки не надано відомостей про нові земельні ділянки у 2016 році, які у період укладання договору із ТОВ «ОСОБА_7 Плюс» знаходились в процесі переоформлення договорів оренди земельних ділянок.

Крім того, до перевірки посадовими особами ТОВ "Агро-Юг В" не надано доказів розумної економічної причини (ділової мети) укладання з ТОВ "ОСОБА_7 Плюс" договору на придбання послуги із зберігання (приймання) зернових за вартістю, що значно перевищують договірні розцінки, що узгоджені на дату укладення такого договору з ТОВ «Агротек ХПП».

Також перевіркою повноти визначення податкового кредиту декларацій з ПДВ (спеціальний режим оподаткування у сфері сільського господарства) встановлено його завищення всього на 1 978 597 грн., в т.ч. завищення на 3 061 039 грн. та заниження на 1 082 442 грн.

В порушення вимог пункту 198.6 статті 198, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України ТОВ «Агро-Юг В» до складу податкового кредиту віднесено ПДВ в загальній сумі 1 747 333 грн. по податкових накладних та розрахунках коригування до них, складених постачальником ТОВ «Агротек-ХПП» з порушенням заповнення обов'язкових реквізитів, які заважають ідентифікувати здійснені операції, їх зміст та суму, в тому числі:

- від 29.04.2016 року № 10 на суму 7 500 000 грн., в т.ч. ПДВ 1 250 000 грн. (послуги по сушці кукурудзи урожаю 2016, одиниця виміру грн., код 2454, кількість-1, за ціною без ПДВ 6 250 000 грн.);

- від 29.06.2016 року № 8 на суму 8 000 000 грн., в т.ч. ПДВ 1 333 333 грн. ( послуги по прийманню кукурудзи урожаю 2016, одиниця виміру грн., код 2454, кількість -1, за ціною без ПДВ 6 666 666,67 грн.).

Оскільки перевіркою не підтверджено правомірність формування позивачем податкового кредиту у квітні 2016 року та у червні 2016 року за рахунок податкових накладних, складених ТОВ «Агротек-ХПП» із порушенням вимог статті 201 Кодексу, тому немає підстав для проведення коригування податкового кредиту відповідно до розрахунків коригування, складених до таких податкових накладних.

Суд не погоджується з такими висновками акту перевірки та поясненнями представника відповідача, враховуючи наступне.

Із пояснень сторін та матеріалів справи судом встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ «ОСОБА_7 Плюс» (виконавець) укладено договір зберігання № 15/06-2016-1 від 15 червня 2016 року.

Згідно із умовами цього договору ТОВ «ОСОБА_7 Плюс» зобов'язується за плату надати послуги по прийманню, відповідальному зберіганню сільськогосподарської продукції (пшениця, кукурудза) врожаю 2016-2018 років, яка йому передається замовником на складах, що знаходяться за адресою: 31256, Хмельницька область, Волочиський район, смт. Війтівці, вул. Радянська, 21. Виконавець зобов'язується повернути зерно замовнику в строки та на умовах, передбачених цим договором.

На підтвердження виконання умов вищенаведеного договору, позивачем долучено до матеріалів справи копії наступних документів: платіжні доручення №1448 від 15.06.2016 року, №1451 від 16.06.2016 року, №1590 від 30.06.2016 року, №1592 від 30.06.2016 року, №1594 від 30.06.2016 року; податкові накладні від 16.06.2016 року №1, від 30.06.2016 року №3, від 30.06.2016 року №4, від 30.06.2016 року №5, а також квитанції про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних в ЄРПН.

У матеріалах справи присутня копія акту приймання-передачі товару №ОУ-0000001 від 23.06.2017 року, чим підтверджується факт передачі зернових від позивача до ТОВ «ОСОБА_7 Плюс» на виконання умов договору зберігання № 15/06-2016-1 від 15 червня 2016 року. Зі змісту даного документу видно, що він підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відповідними печатками юридичних осіб.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року № 996-XIV(далі - Закон), первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Частиною 1 статті 9 Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Дослідженими та наявними в матеріалах справи доказами спростовується висновок податкового органу, що укладений між позивачем та ТОВ «ОСОБА_7 Плюс» договір не спрямований на реальне настання правових наслідків. Позивачем, як доказ здійснення господарських операцій, були надані суду належним чином засвідчені копії документів, які відповідають вимогами первинності в розумінні статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", і являються підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Суд зазначає, що чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації, наявності чи відсутності основних фондів у останнього. Законодавством не передбачено обов'язку покупця перевіряти у продавця місцезнаходження майна, наявність трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів та іншого майна, економічно необхідного для здійснення господарської операції. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх податкових зобовязань, оскільки чинним законодавством така відповідальність не передбачена.

Окрім того, під час укладення договору контрагент позивача був зареєстрований у встановленому законом порядку, свідоцтво платника ПДВ на момент виконання договірних зобов'язань було чинними.

Щодо інформації, отриманої податковим органом від УПМ ГУ ДФС у Хмельницькій області стосовно того, що громадянин ОСОБА_8 працює на ЛМКП "Львівтеплоенерго" та одночасно є директором ТОВ "ОСОБА_7 інвест плюс", суд звертає увагу на наступне.

В судовому засіданні не було можливості підтвердити факт наявності судового рішення чи будь-якого іншого процесуального рішення, передбаченого КПК України за результатами розгляду даного факту. Такі обставини суд трактує на користь платника податків, тобто позивача.

Крім того, суд звертає увагу також на те, що під час дослідження факту здійснення господарської операції суд досліджує відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Чинним законодавством України на покупця товару - платника податку не покладений обов'язок перевіряти дотримання вимог податкового законодавства постачальниками товару в ланцюгу постачання. Отже, якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (рішення Європейського Суду від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України").

Щодо твердження податкового органу про те, що ТОВ "Агро-Юг В" не надано відомостей про нові земельні ділянки та доказів розумної економічної причини (ділової мети) укладання з ТОВ "ОСОБА_7 Плюс" договору зберігання, суд зазначає наступне.

Податкове законодавство не вимагає державної реєстрації договору оренди земельної ділянки (паю) як обов'язкової ознаки для кваліфікації відповідної ділянки як такої, що знаходиться у користуванні сільськогосподарського товаровиробника, а тому суд критично оцінює такі посилання відповідача.

Згідно із статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Тобто, при укладанні зазначеного договору сторони погоджували ціну відповідних послуг. Встановлення такої оплати є вільним волевиявленням сторін і не залежить від суб'єктивної думки перевіряючих. Крім того, позивач наділений правом розірвати відповідний договір, у зв'язку з неможливістю продовження правовідносин на початкових умовах.

Крім того, судом встановлено, що між позивачем (поклажодавець) та «Агротек-ХПП» (зерновий склад) укладено договір зберігання, приймання, сушки, очистки та відпуску зерна № 1 від 29 квітня 2016 року.

Згідно із умовами цього договору зерновий склад зобовязується за плату прийняти на відповідальне зберігання сільськогосподарську продукцію (зернові та олійні культури), яка йому передається поклажодавцем, надавати послуги по доведенню якості отриманої продукції на зберігання продукції до рівня, що забезпечує оптимальний режим зберігання (сушка, очищення, інші технологічні операції), а також послуги по її навантаженню.

По факту отримання від ТОВ «Агро-Юг В» коштів ТОВ «Агротек-ХПП» складено податкові накладні:

- від 29.04.2016 року № 10 на суму 7 500 000 грн., в т.ч. ПДВ 1 250 000 грн. (послуги по сушці кукурудзи урожаю 2016, одиниця виміру грн., код 2454, кількість 1, за ціною без ПДВ 6 250 000 грн.);

- від 29.06.2016 року № 8 на суму 8 000 000 грн., в т.ч. ПДВ 1 333 333 грн. (послуги по прийманню кукурудзи урожаю 2016, одиниця виміру грн., код 2454, кількість 1, за ціною без ПДВ 6 666 666,67 грн.).

Виконання умов вищевказаного договору таж підтверджується рахунками-фактурами: від 29.04.2016 року № АТ-0000086, від 29.04.2016 року № АТ-0000087, від 29.04.2016 року, від 29.06.2016 року №АТ-0000089, від 29.06.2016 року № АТ-0000090, від 29.06.2016 року № АТ-0000091.

Оплата наданих послуг підтверджується платіжними дорученнями від 29.04.2016 року №1129 та від 29.06 2017 року № 1583.

На думку податкового органу, допущена продавцем ТОВ «Агротек-ХПП» помилка в обов'язкових реквізитах податкових накладних від 29.04.2016 року № 10 та від 29.06.2016 № 8, в частині реквізиту - опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг та ціна постачання без врахування податків не дає змоги ідентифікувати зміст наданих продавцем послуг, їх обсяг та ціну та є порушенням пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

Суд критично оцінює такі посилання відповідача, оскільки доводи податкового органу щодо порушення порядку заповнення податкових накладних, виписаних ТОВ «Агротек-ХПП» фактично є безпідставними, оскільки відповідні реквізити такі накладні містять, а незначні невідповідності не можуть розцінюватись як порушення порядку заповнення податкових накладних.

Допущені контрагентом позивача технічні помилки у податкових/видаткових накладних, які не вплинули на показники загальних коштів, що підлягають сплаті, в тому числі і податку на додану вартість, не призводять до неможливості ідентифікації факту та змісту господарської операції, за умови належного заповнення інших реквізитів податкової накладної та, відповідно, не тягнуть втрати нею статусу належного податкового документа.

Суд вважає, що податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених статтею ПК України, які, проте, не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

Відповідно до підпункту а) пункту 198.1, пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Дослідження змісту вказаних норм Податкового кодексу України надає право суду зробити висновок про те, що за наявності об'єкта оподаткування податком на додану вартість, суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів відносяться платником податку до податкового кредиту за датою події яка сталася раніше і єдиною правовою підставою (у разі відсутності доказів відсутності факту поставки товару постачальником на адресу покупця), для того щоб не відносити до податкового кредиту суму податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів є відсутність податкових накладних зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_9 Європи щодо якості судових рішень обовязок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обовязку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На думку суду, відповідачем не доведена правомірність дій в частині визначення позивачу податкового зобов'язання та штрафних санкцій, а тому податкове повідомлення рішення в частині, яка оскаржується позивачем, є протиправним і підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі наведеного, керуючись статтями 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 14.06.2017 року № НОМЕР_1, яким Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області збільшило товариству з обмеженою відповідальністю "Агро-Юг В" суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 6 714 414,25 грн., в тому числі за основним платежем 3 660 700 грн., та 3 053 714, 25 грн., штрафних санкцій, в частині нарахування основного платежу в розмірі 3 485 186 грн., та в частині нарахування штрафних санкцій в розмірі 3 009 835,75 грн.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юг В" судовий збір у розмірі 97 425,33 грн., (дев'яносто сім тисяч чотириста двадцять п'ять гривень тридцять три копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області.

В повному обсязі постанова суду буде виготовлена 26.09.2017 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 26 вересня 2017 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1