Справа № 812/326/17
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Борзаниця С.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року справа №812/326/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Компанієць І.Д.

ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2017 року по справі № 812/326/17 (головуючий І інстанції Борзаниця С.В.) за позовом ОСОБА_3 до Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправним та скасування розпорядження від 19.01.2017 року №8-к, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправним та скасування розпорядження від 19 січня 2017 року №8-к про застосування дисциплінарного стягнення; поновлення на роботі на посаді заступника голови Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 19 січня 2016 року до дня поновлення на роботі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 23 червня 2017 року позов залишено без розгляду, на підставі ст.ст.99,100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2017 року скасовано ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 23 червня 2017 року та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2016 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано розпорядження від 19.01.2017 року №8-к «Про застосування дисциплінарного стягнення щодо ОСОБА_3В.»; поновлено на посаді заступника голови Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області з 20.01.2017 року; стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з моменту фактичного звільнення з 20.01.2017 року по час прийняття судового рішення про поновлення на роботі по 19.08.2017 року всього у сумі 58 443,70 грн з відрахуванням відповідних податків та зборів на доходи фізичних осіб, сплата яких є обовязковою у встановленому законом порядку.

Позивачем на адресу Донецького апеляційного адміністративного суду надіслано клопотання про розгляд адміністративної справи за його відсутністю.

Відповідачем на адресу Донецького апеляційного адміністративного суду надіслано клопотання про розгляд адміністративної справи за відсутності представника відповідача.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не зявились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомленні належним чином, а тому згідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України справу було розглянуто в порядку письмового провадження.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що позивачем було порушено строки звернення до суду, а тому судом першої інстанції за результатами розгляду адміністративної справи повинно було бути прийнято рішення в порядку ст.ст.100,155 Кодексу адміністративного судочинства України про залишення позовної заяви без розгляду. Відповідач вважає, що ті обставини, що позивач виїжджав до м.Сєвєродонецьк і при цьому користувався службовим транспортом, не мають жодного значення для його кваліфікації дій як прогулу. Крім того, суд зауважує, що відповідачем не надано оцінки відсутності негативних наслідків, спричинених скоєнням позивачем дисциплінарного проступку. Проте, діюче законодавство не передбачає настання будь-яких наслідків у якості кваліфікуючих ознак для прогулу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що розпорядженням від 04.12.2014р. №155к позивача призначено на посаду заступника голови Станично-Луганської районної державної адміністрації з 05.12.2014 зі збереженням 5 рангу державного службовця. Присягу державного службовця позивач прийняв 21.03.2005 р. Згідно розпорядження від 24.06.2016 р. №102к позивачеві присвоєно 6 ранг категорії Б.

Розпорядженням голови Станично-Луганської районної державної адміністрації - керівника Станично-Луганської районної військо-цивільної адміністрації Луганської області від 18.12.2015р. за №207к за неналежне виконання посадових обов'язків відповідно до ст.147, ч.3 ст. 151 КЗпП України, позивачеві винесено догану.

Розпорядженням голови Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 01.11.2016 р. №233к відповідно до ст.ст. 147, 149 КЗпП України, ст.ст. 8, 62, 64-66, 68, 69 Закону України «Про державну службу», за неналежне виконання посадових обов'язків, розпоряджень та доручення керівника, прийнятих у межах його повноважень, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідальність.

Наведене розпорядження визнано таким, що втратило чинність на підставі розпорядження голови Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 16.02.2017 за №28-к «Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації», у п.2 якого зазначено - вважати, що до позивача не застосовувалось дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність .

Розпорядженням голови Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 19.12.2016р. №269к відповідно до ст.ст. 147, 149 КЗпП України, ст. 64, п.12 частини 2 ст. 65 та частини 3 ст.66 та ст. 68 Закону України «Про державну службу» за прогул (відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня 26.08.2016р.), до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

З метою виправлення технічної помилки, розпорядженням від 21.12.2016 р.№270к внесено зміни до розпорядження голови райдержадміністрації від 19.12.2016 № 269к, замінивши цифри та слова «26 серпня» на цифри та слова «09 червня» .

Наведені розпорядження визнані такими, що втратили чинність на підставі розпорядження голови Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 16.03.2017 №43-к «Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації» ,у п.2 якого також зазначено - вважати, що до позивача не застосовувалися ці стягнення у вигляді догани.

Розпорядженням голови Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 19.01.2017р. за №8-к відповідно до ст.ст. 147, 147-1, 149 КЗпП України, ст. 64, п.12 частини 2 ст. 65 та частини 5 ст.66 та ст. 68 Закону України «Про державну службу», враховуючи подання дисциплінарної комісії Станично-Луганської райдержадміністрації, складене за результатами розгляду дисциплінарного провадження за поданням голови райдержадміністрації від 02 вересня 2016 року, за скоєння повторно (протягом року) дисциплінарного проступку у вигляді прогулу (відсутність на службі протягом робочого дня 26 серпня 2016 року), до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення 19.01.2017р.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Частиною 1 статті 65 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року N889-VIII (далі Закон N 889-VIII) визначено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Підстави для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності визначені статтею 65 Закону N 889-VIII, згідно до п.12 частини 2 якої дисциплінарним проступком є, зокрема, прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Спірним наказом позивача було звільнено саме за вчинення дисциплінарного проступку у вигляді прогулу (відсутність на службі протягом робочого дня 26 серпня 2016 року).

Частиною 5 ст. 66 Закону N 889-VIII визначено, що звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Згідно до ч.2 ст..68 Закону N 889-VIII дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються): на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В": зауваження - суб'єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб'єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що для кваліфікації як прогул державного службовця необхідно встановити дві ознаки винних дій: 1) фактичного не перебування на службі (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня); 2) відсутність поважності причин неявки на службу.

Матеріалами справи доводиться відсутність позивача 26.08.2016 р. на робочому місці в будівлі Станично-Луганської райдержадміністрації.

Водночас, відповідачем при прийнятті спірного наказу не було враховано причини відсутності позивача на робочому місці.

Щодо відсутності 26.08.2016 р. на робочому місці позивач зазначив про те, що він разом з делегацією відділу освіти на службовому транспорті їздив до м. Сєвєродонецьк для присутності на серпневій конференції працівників освіти Луганської області, на якій очікувалася присутність Міністра освіти і науки України та губернатора Луганської області.

Факт виїзду позивача на службовому транспорті у м. Сєвєродонецьк та його повернення на цьому ж транспорті 26.08.2016 підтверджують делегати Станично- Луганського району на конференції працівників освіти Луганської області. Голова Станично-Луганської РДА особисто бачив позивача біля місця проведення конференції у м. Сєвєродонецьку.

Наведені обставини відповідачем не заперечувались.

Крім того, за приписами ч. 5 ст. 66 Закону N 889-VIII звільнення з посади державної служби може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням голови Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 16.03.2017р. №43-к «Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації» було визнані такими, що втратили чинність розпорядження голови Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 19.12.2016р. №269 к про застосування до позивача дисциплінарного стягнення за прогул (відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня 09 червня 2016р.)

Тобто, викладеним доводиться відсутність вчинення позивачем повторно протягом року дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону, що унеможливлює застосування до позивача такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення з посади державної служби.

Відповідно до статті 235. Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи те що, ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2017 року встановлено, що позивач звернувся до суду в межах встановленого строку, посилання відповідача на порушення позивачем строку звернення до суду, колегією суддів не прийнято до уваги.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2017 року по справі № 812/326/17 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2017 року по справі № 812/326/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Гаврищук Т.Г.

Судді: Компанієць І.Д.

ОСОБА_4