Справа № 754/5923/16-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2017-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

15 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Волкова О.Ф., Прокопенка О.Б., -
розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_4 - адвоката Вовка Сергія Олеговича (далі - Представник позивача) про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання неправомірними, зобов'язання вчинити дії,

установила:

Вищий адміністративний суд України на підставі пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) ухвалою від 24 лютого 2017 року відмовив у відкритті касаційного провадження на постанову Деснянського районного суду міста Києва від

9 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 1 лютого 2017 року про відмову в задоволенні позову.

Не погодившись з ухвалою Вищого адміністративного суду України, Представник позивача подав заяву про її перегляд Верховним Судом України з установлених пунктом 1, 5 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах 55 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що, на думку заявника, підтверджується ухвалами Вищого адміністративного суду України від 13 квітня, 5, 11 та 31 травня, 28 липня 2017 року (справи №№ К/800/11487/17, К/800/15193/17, К/800/9188/17, К/800/25548/16 відповідно); невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України від 21 листопада 2006 року (справа № 21-1048во06) висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм, які регулюють питання відповідальності суб'єктів містобудування.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірила наведені у заяві доводи і дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмету спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

У рішенні, про перегляд якого подана заява, суд касаційної інстанції, відмовляючи у відкритті касаційного провадження, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про безпідставність позовних вимог у зв'язку з тим, що позивач не надав первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об'єкт, де особа проводила роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Надані позивачем документи не можуть вважатися належними доказами у справі, оскільки не вказані в переліку документів, передбачених Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ від 25 листопада

2005 року № 22-1.

Натомість в ухвалах від 13 квітня, 5, 11 травня, 28 липня 2017 року, наданих на порівняння, Вищий адміністративний суд України погодився із рішенням судів попередніх інстанцій, що доводи позивачів про те, що вони перебували в зоні відчуження та брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, є обґрунтованими, оскільки підтверджуються відповідними документами.

На підтвердження неоднакового застосування норм матеріального права, Представник позивача посилається також на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 31 травня 2017 року. Проте це рішення не може бути прикладом для порівняння, позаяк у зазначеній справі суд касаційної інстанції не ухвалив остаточного рішення, а з огляду на неповноту фактичних обставин справи скасував рішення судів попередніх інстанцій, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

Порівняльний аналіз зазначених судових рішень дає підстави вважати, що вони ухвалені за різних фактичних обставин справ, встановлених судами, а це в свою чергу вказує на відсутність ознак неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Сформульований у справі № 21-1048во16 правовий висновок Верховного Суду України від 21 листопада 2006 року основувався на фактичних обставинах призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для оформлення державних пенсій, особі, яка не мала посвідчення потерпілої від наслідків Чорнобильської катастрофи.

Обставини, в контексті яких формувався правовий висновок Верховного Суду України і правова позиція суду касаційної інстанції різняться між собою, що виключає існування підстав стверджувати про невідповідність (суперечність) цих правових висновків.

Сказане вище унеможливлює прийняття рішення про відкриття провадження у справі і дає підстави вважати заяву необґрунтованою.

Керуючись пунктом 6 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України,

ухвалила:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання неправомірними, зобов'язання вчинити дії для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 лютого 2017 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: О.Ф. Волков

О.Б. Прокопенко