Справа № 536/964/17
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2017-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 вересня 2017 року м. Київ К/800/30959/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Смокович М.І., розглянувши касаційну скаргу Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 червня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувсь до суду з адміністративним позовом до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просив визнати протиправним і скасувати рішення Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 27 від 15.02.2017 року про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язати Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити та виплачувати з 08.02.2017 року позивачу пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року, позовні вимоги задоволено.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга, в якій скаржник просить скасувати постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 червня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

З оскаржуваних судових рішень вбачається, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2). Його трудовий стаж становить більше 30 років, з них станом на 01.07.2016 року - 19 років та 4 місяці пільгового стажу за Списком № 2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивачу виповнився 51 рік.

08 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувсь до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Однак, в задоволенні заяви відповідачем відмовлено з причин відсутності у наданих документах відомостей про роботу в зоні відчуження у 1987 році, про що 15.02.2017 року прийнято відповідне рішення № 27.

Так, участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987р. підтверджена наявною в матеріалах справи копією посвідчення.

Також, участь позивача в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 31.01.1987 року по 01.06.1987 року підтверджується записом у військовому квитку.

У 1985-1987 p.p. позивач проходив військову службу. Наказом № 21 від 26.01.1987 року позивача зараховано до особового складу ВЧ № 3217 м. Києва, яка на той час розташовувалась у с. Розсоха Чорнобильского району Київської області. Саме в цьому населеному пункті позивач переважно проходив службу, а інколи в с. Красятичі. В зв'язку із закінченням строку служби, на підставі наказу № 155 від 11.06.1987 року позивача звільнено в запас та направлено до Кременчуцького РВК Полтавської області.

В довідці ВЧ 3217 від 16.06.1993 року, вказано, що позивач відпрацював в населених пунктах с. Красятичі та с. Розсоха у 1987 році 122 дні.

При цьому, слід зазначити, що з цих 122 днів у с. Красятичі він працював не більше 30 днів.

Рішення ж відповідача будується саме на відсутності інформації про кількість днів перебування саме у с. Розсоха, оскільки с. Красятичі не відноситься до зони відчуження.

Архівна довідка Центрального архівного відділу Національної Гвардії України № 793 від 01.08.2016 року містить інформацію про участь позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зонах радіоактивного забруднення у період з 01.02.1987 р. по 10.06.1987 p.. Місце несення служби - охорона 30 км. зони ЧАЕС. Доза опромінення - 3,6 млр.

Пільговий стаж ОСОБА_1 за списком № 2 становить 19 років та 4 місяці (довідка Кременчуцької ТЕЦ від 01.07.2016 року). За таких обставин позивач має право на зменшення пенсійного віку на 9 років.

Враховуючи зазначені обставини, судами попередніх інстанцій позовні вимоги задоволено.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, такий висновок судів попередніх інстанцій відповідає обставинам справи та положенням статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в якій передбачено, що особам, які проживали або працювали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для отримання державних пенсій.

Зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менш ніж 5 календарних днів - передбачено зменшення віку на 10 років, не менш ніж 14 календарних днів - зменшення віку на 8 років.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, для підтвердження спеціального трудового стажу (пільгового стажу або за вислугу років) приймаються лише уточнюючі довідки підприємств, установ організацій, або їх правонаступників.

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки судів першої та апеляційної інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись частинами 5, 6 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 червня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого

адміністративного суду України М. І. Смокович

Суддя М.І. Смокович