Справа № 727/4290/17
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2017-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/4290/17
Провадження № 2-а/727/212/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань Ільчук М.В.

за участю сторін:

- представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

- представників відповідача, за довіреністю Кауля - Негрич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці справу адміністративного судочинства за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління пенсійного фонду України у Чернівецькій області про визнання неправомірною відмову у перерахунку пенсії та зобов'язання виконати перерахунок пенсії -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління пенсійного фонду України у Чернівецькій області про визнання неправомірною відмову у перерахунку пенсії та зобов'язання виконати перерахунок пенсії, мотивуючи його тим, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України з 17.06.2011 р. як одержувач пенсії, якому призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Зазначає, що у зв»язку з виходом на пенсію він подав заяву і відповідні документи для призначення йому пенсії згідно ст.. 21 Закону України «про службу в органах місцевого самоврядування» і відповідач призначив йому даний вид пенсії згідно вказаного закону на підставі довідки роботодавця по відповідно затвердженій формі № 19-11 від 30.10. 2008 р. Вказана форма довідки не включала усіх складових заробітної плати його, які за законом враховуються до розрахунку пенсії. Посилається на те, що на момент видачі відповідачем йому довідки та на момент призначення пенсії постанова правління Пенсійного фонду України № 19-11 від 30 жовтня 2008 року не була чинною, вона постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 жовтня 2012 року визнана такою, що не відповідає актам вищої юридичної сили в частині щодо не включення до складових заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутових питань, які передбачені Законами України «Про державну службу», «;Про оплату праці», постановами Кабінету Міністрів України № 268 від 09 березня 2006 року, № 1013 від 12 вересня 1997 року, № 1049 від 20 грудня 1993 року, № 865 від 31 травня 2000 року та зобов'язано Пенсійний фонд України привести у відповідність до вимог законодавства форми довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії, на виконання якої прийнято постанову № 15-1 від 04 вересня 2013 року, якою затверджено нову форму довідок про заробітну плату, яка включає всі складові заробітної плати, що передбачені чинним законодавством. Таким чином, на момент видачі відповідачем довідки про заробітну плату та призначення пенсії була чинною інша форма довідки, а отже при призначенні пенсії з вини відповідача не були враховані всі складові її заробітної плати, а саме: матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати та компенсація за невикористані дні відпустки, в результаті чого розмір її пенсії суттєво занижено та з даного приводу він 02.03. 2017 року звернувся з заявою про перерахунок призначення йому пенсії з метою приведення її розміру у відповідність до чинного законодавства, так як йому було призначено пенсію в розмірі 90% суми заробітної плати (з врахуванням сплачених страхових внесків) за наявності відповідного стажу державної служби згідно записів в трудовій книжці, а отже, вважає, що до складу заробітної плати для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховують збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, так як із сум матеріальної допомоги, індексації зарплати та компенсації за невикористані відпустки державних службовців до 2011 року нараховувався пенсійний збір, а з 2011 року - єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування і зазначені суми включаються в заробітну плату для обчислення пенсії, що на його думку доводить незаконність відмови відповідача. Просить зобов"язати відповідача здійснити перерахунок з 02.03. 2017 року його пенсії, з урахування усіх складових заробітної плати відповідно до довідки Трудового архіву виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 01.03. 2017 року № 154, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку 90% суми заробітної плати з якої було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов»язкове державне страхування та визнати неправомірною відмову відповідача від 20.03. 2017 року; стягнути на його користь судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, за угодою ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги повністю підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд їх задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача Головного управління пенсійного фонду України у Чернівецькій області, за довіреністю Кауля - Негрич О.І. позовні вимоги не визнала і в наданих суду поясненнях посилалася на обставини аналогічно викладеним в письмово наданих суду запереченнях; просила в задоволенні позову позивачу відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши подані сторонами письмові докази по справі в їх сукупності в межах заявлених вимог, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом належними доказами по справі установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 (а.с. 8) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України з 17.06.2011 р. (а.с. 9), як одержувач пенсії, якому призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до вимог ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ (в редакції, на момент виходу на пенсію) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків не менше 25 років, для жінок не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, не залежно від місця роботи на ч ас досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати. Порядок та умови визначення розміру заробітної плати для перерахунку пенсій державним службовцям визначено постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 (із змінами) «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 Постанови КМУ від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (з наступними змінами) розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначаться за вибором особи, що звернулася за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи поспіль перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до Законів, визначених у пункті 1 постанови КМУ від 31 травня 2000 року №865, враховується в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Як було встановлено в судовому засіданні, пенсія позивача, як державного службовця, обчислювалась із розрахунку 90 відсотки заробітної плати, виходячи з наявного стажу державної служби із врахуванням сплачених страхових внесків на загальнообов»язкове пенсійне страхування, що вбачається з відмови відповідача (а.с. 12).

З досліджених даних трудового архіву від 01.03. 2017 року (а.с. 11) за № 154 вбачається місяці роки за яких було сплачено матеріальну допомогу, індексацію, а також кошти при виході на пенсію та компенсаційні.

02.03. 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до відповідача із письмовою заявою про проведення перерахунку пенсії із врахуванням вищенаведеної довідки трудового архіву (а.с. 10) та з дослідженої в судовому засіданні відповіді відповідача ГУПФ в Чернівецькій області від 20.03. 2017 року за № 148/т-11на звернення позивача вбачається відмова в проведенні коригування розміру пенсії з метою урахування всіх складових заробітної плати, які повинні враховуватися при розрахунку пенсії на момент її призначення ОСОБА_2 (а.с. 12).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» визначено доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії До такого доходу (заробітна плата) враховуються суми виплат, отриманих застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, на які були нараховані та з яких сплачені страхові внески: суми виплат, отриманих застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум. на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувались внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило в грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ст.2 вказаного Закону структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних і компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Показник фонду оплати праці застосовується для оцінки розміру заробітної плати згідно п.1.3 Інструкції зі статистики заробітної плати», затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004р. №5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року №114/8713, а згідно п.2.3. цієї Інструкції у складі заробітної плати до інших заохочувальних та компенсаційних виплат включається «матеріальна допомога, що має систематичний характер і (надана всім, або більшості працівників (на оздоровлення, тощо)», що має місце при наданні матеріальної допомоги держслужбовцям.

Згідно ст.33 розділу IV Закону України «Про оплату праці», в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація доходів громадян здійснюється згідно із Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ від 17.07.2003р. №1078 з метою часткового або повного відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг. Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», індексацію доходів населення, яка встановлюється задля підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін. віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов'язковим для всіх підприємств та організацій незалежно від форм власності.

Відповідно до частини 5 ст.95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

За змістом ст.83 КЗпП України, правовий статус грошової компенсації за невикористані щорічні відпустки тотожний заробітній платі, з даної компенсації сплачується єдиний соціальний внесок. Перелічені вище закони та нормативні акти визначають виплати (доходи), що входять до структури заробітної плати для обчислення пенсії.

Отже, на думку суду хибними є посилання відповідача у наданій ОСОБА_2 відповіді - відмові щодо роз»яснення вимог закону при призначенні пенсії, оскільки на спірні правовідносини не поширюються положення ст.37-1 вказаного Закону, а також інші норми цього та інших законів, що набули чинності після призначення позивачу пенсії, і які обмежують розмір пенсії чи її виплату.

Відповідно до внесених змін до Закону України «Про державну службу» з 01.06.2015р. пенсії за наведеним Законом не призначаються. Разом з тим, предметом спору є не призначення чи перерахунок моєї пенсії, а коригування розміру пенсії з метою урахування всіх складових заробітної плати ОСОБА_2, які повинні враховуватися при розрахунку пенсії на момент її призначення, відповідно до законодавства, яке діяло на момент саме призначення пенсії.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, тому спірні правовідносини регулюються нормами права, що були чинними на момент призначення пенсії.

Аналогічне кореспондується і з судовою практикою. Так, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 жовтня 2012 року постанова правління Пенсійного фонду України « Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії від 30.10.2008 року № 19-11 визнана такою, що не відповідає актам вищої юридичної сили в частині щодо не включення до складових заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутових питань, які передбачені Законами України «Про державну службу», «Про оплату праці», постановами Кабінету Міністрів України № 268 від 09 березня 2006 року, № 1013 від 12 вересня 1997 року, № 1049 від 20 грудня 1993 року, № 865 від 31 травня 2000 року та зобов'язано Пенсійний фонд України привести у відповідність до вимог законодавства форми довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії. На виконання вказаного судового рішення правлінням ПФУ прийнято постанову № 15-1 від 04 вересня 2013 року, якою затверджено нову форму довідок про заробітну плату, яка включає всі складові заробітної плати, що передбачені чинним законодавством. Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність , постанову правління ПФУ від 30.10.2008 року №19-11.

Аналогічна правова позиція відображена в ухвалах ВАС України від 11.06.2014р. у справі № К/9991/75646/12, від 20.05.2014р. у справі №К/800/26517/14, у постанові Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.02.2014р. у справі № 153/2398/13-а, та ухвалі цього ж суду від 05.02.2014р. у справі № 153/2383/13-а, а також Вищий адміністративний суд України у своїй ухвалі від 27.11.2013р. у справі К/800/49213/13, висловив правову позицію, згідно якої виплата пенсії повинна здійснюватися у розмірі того відсотка від заробітної плати, з урахуванням якого вона була призначена (в даному випадку - 83%), при цьому, суд вважає, що відповідно до ст.22 Конституції України при прийняті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вищевказаний висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 20.02.2012 року у справі 21-430а11. Так, за правилами частини 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для усіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 2010 року №1170 наданий вичерпний перелік видів оплати праці та інших видів, на які не нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які не враховується при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії. При цьому матеріальна допомога на оздоровлення, індексація до зазначеного переліку не входить. Крім цього, згідно з позицією висловленою в постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного суду України від 14.05.2013 року та 28.05.2013 року, та застосування Закону України „Про індексацію заробітної плати", визначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до закону України „Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу, сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються страхові внески до соціальних фондів, що діяли на день одержання зазначеного заробітку.

Таким чином, суд вважає доведеними позивачем вимоги про наявність відповідача обов'язку включити в перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням всіх складових заробітної плати відповідно до довідки Трудового архіву виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 01.03. 2017 року № 154 з соціально - побутових питань, індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку в розмірі 90% суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний соціальний внесок на загальобов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, на думку суду доводи викладені в запереченнях відповідача не грунтуються на вимогах законодавства.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ст. 2 ч. 1, 2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Судовий збір сплачений позивачем у сумі 640.00 грн., документально підтверджений квитанцією № 90 від 13.04. 2017 року, у відповідності до ч.1 ст.94 КАС України, належить стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_2

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.46 Конституції України, ст.21 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування», ст.ст.33, 37, 37-1 Закону України «Про державну службу», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.6, 17, 18, 104-106 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неправомірною відмову Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 20.03. 2017 року та зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести перерахунок та виплату призначеної пенсії ОСОБА_2 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1, з урахуванням усіх складових заробітної плати відповідно до довідки трудового архіву виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 01.03. 2017 року № 154 - матеріальної допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально - побутових питань, індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку в розмірі 90% суми заробітної плати із якої було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов»язкове державне страхування.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1) судові витрати документально підтверджені квитанцією № 90 від 13.04.2017 року.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці, шляхом подачі сторонами апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Слободян Г.М.