Справа № 750/4383/17
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА
13 вересня 2017 року м. Київ К/800/30254/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України

на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 липня 2017 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2017 року

у справі № 750/4383/17

за позовом ОСОБА_1

до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України

про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просив визнати дії відповідача щодо відмови у призначенні йому пільгової пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону Україхни «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними та зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до п.п. ч.1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 05 березня 2017 року.

Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 07 липня 2017 року залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2017 року, позов задоволено.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга відповідача, в якій він, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що на підставі наданих позивачем документів немає законних підстав для призначення йому пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 10 років згідно зі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як вбачається з доданих до касаційної скарги судових рішень, у березні 2017 року у зв`язку з виповненням 50 років, позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом № 10691/06 від 07 квітня 2017 року позивача повідомлено про відмову у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного у зв`язку із тим, що він не відпрацював жодного 6-годинного робочого дня і в зоні радіоактивного випромінення

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: потерпілі від Чорнобильської катастрофи: Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів 10 років.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з довідкою виробничого підрозділу моторвагонного депо Чернігів ПАТ «Українська залізниця» Регіональна філія «Південно-Західна залізниця» № 507 від 26 квітня 2017 року позивач у період з 28 квітня 1986 по 28 квітня 1986 року, з 04 червня 1986 року по 04 червня 1986 року, 06 вересня 1986 року по 06 вересня 1986 року, з 21 вересня 1986 року по 21 вересня 1986 року, з 27 вересня 1986 року по 27 вересня 1986 року був безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 29 грудня 1987 року № 1497-378 і постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 05 червня 1986 року № 665-195, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до Списку № 1, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173.

01 червня 2000 року позивачу видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії серії НОМЕР_1 .

П. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Таким чином, документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи», про що обгрунтовано вказано судами попередніх інстанцій.

За таких обставин, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції дійшов правильного та обгрунтованого висновку про те, що на час звернення із відповідною заявою до відповідача, позивач мав право на пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відтак відмова відповідача у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС є незаконною.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків судів не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя - доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті пояснення щодо того, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки судів попередніх інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв`язку з ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 липня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2017 року у справі № 750/4383/17 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед