Справа № 166/603/17
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/8839/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

з участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ратнівського районного суду Волинської області від 20 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ратнівської селищної ради Ратнівського району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 про часткове скасування рішення Ратнівської селищної ради Ратнівського району Волинської області №9/2 від 23.12.2016 року та за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 до Ратнівської селищної ради Ратнівського району Волинської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування рішення Ратнівської селищної ради Ратнівського району Волинської області №9/2 від 23.12.2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

23.05.2017р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить частково скасувати рішення Ратнівської селищної ради Ратнівського району Волинської області №9/2 від 23.12.2016 року "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр.ОСОБА_1 для обслуговування котельні з подальшою реконструкцією під магазин для викупу у власність", а саме п.5, оскільки відповідач вийшов за межі наданих повноважень.

Постановою Ратнівського районного суду Волинської області від 20 липня 2017 року позов ОСОБА_1 до Ратнівської селищної ради Ратнівського району Волинської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, про часткове скасування рішення Ратнівської селищної ради Ратнівського району Волинської області №9/2 від 23.12.2016 року задоволено повністю. Визнано частково протиправним та скасовано пункт п'ятий резолютивної частини рішення Ратнівської селищної ради Ратнівського району Волинської області №9/2 від 23.12.2016 року "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для обслуговування котельні з подальшою реконструкцією під магазин для викупу у власність".

Об»єднаний адміністративний позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 до Ратнівської селищної ради Ратнівського району Волинської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1, про скасування рішення Ратнівської селищної ради Ратнівського району Волинської області №9/2 від 23.12.2016 року задоволено повністю. Визнано протиправним та скасованорішення Ратнівської селищної ради Ратнівського району Волинської області №9/2 від 23.12.2016 року "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр.ОСОБА_1 для обслуговування котельні з подальшою реконструкцією під магазин для викупу у власність".

ОСОБА_1 оскаржила дану постанову в частині скасування рішення відповідача у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, з підстав неповного з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що вважає посилання суду першої інстанції як на підставу задоволення позову обовязок провести відповідачем земельні торги як передумову надання дозволу на викуп означеної земельної ділянки, чи як на частину процедури такого викупу, суперечить положенням ст.134 ЗК України.

Підстав для відмови у продажі земельної ділянки, згідно ч. 5 ст. 128 ЗК України, під час розгляду питання відповідачем встановлено не було, як і не було встановлено їх під час судового розгляду даної справи, а тому спірне рішення відповідача в цій частині є правомірним і винесеним у межах та спосіб, передбачений законодавством.

Вважає, що суд першої інстанції зробив безпідставний висновок щодо належності гаража та погребів позивачам.

Крім того, судом було встановлено, що фактично погреби та гараж є самовільно збудованими обєктами, що в свою чергу унеможливлює порушення прав позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 оскаржуваним рішенням відповідача.

Просить скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представників ОСОБА_1, які просять задоволити апеляційну скаргу, представника ОСОБА_2, який просить залишити без змін рішення суду першої інстанції, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником приміщення котельні, що знаходиться в смт.Ратне по вул.Центральній, 40а, загальною площею 45,4 кв.м., що підтверджується витягами про державну реєстрацію прав, видані комунальним підприємством «Волинським обласним бюро технічної інвентаризації» № 33314417 від 28.02.2012 року та № 34918311 від 23.07.2012 року (а.с.6, 7).

Рішенням Ратнівської селищної ради № 24/14 від 20.09.2013 року «Про надання дозволу гр. ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування приміщення котельні з подальшою реконструкцією під магазин для викупу у власність» надано гр. ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 350 м кв, яка знаходиться по вул.Центральній, 40а в смт.Ратне для обслуговування котельні з подальшою реконструкцією під магазин для викупу у власність (а.с. 8).

Відповідно до рішення Ратнівської селищної ради Ратнівського району № 9/2 від 23.12.2016 року ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходиться по вул.Центральній, 40а в смт.Ратне (кадастровий номер :01:003:0100), для обслуговування котельні з подальшою реконструкцією під магазин для викупу у власність загальною площею 0,0350 га та надано дозвіл на викуп даної земельної ділянки. Пунктом 5 вказаного рішення - гр. ОСОБА_1 вирішити до наступної сесії відповідно до рішення комісії з питань промисловості, продовольства, земельної реформи і екології, будівництва, транспорту і зв'язку питання щодо відшкодування збитків користувачам погребів у разі їх знесення (а.с.28).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що п.5 оскаржуваного рішення Ратнівської селищної ради № 9/2 від 23.12.2016 року є таким, що прийнятий відповідачем з перевищенням повноважень, оскільки ним встановлено додаткові обмеження ОСОБА_1, які не передбачені в проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачці для обслуговування котельні з подальшою реконструкцією під магазин та Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.05.2014 року № НВ-014 (а.с. 9-27) і таке суперечить нормам ст..110 Земельного кодексу України, якою передбачено, що на використання власником земельної ділянки або її частини може бути встановлено обмеження. Відомості про обмеження у використанні земель зазначаються у проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки кадастрових планах земельних ділянок, іншій документації із землеустрою. Відомості про такі обмеження вносяться до Державного земельного кадастру.

Щодо визнання протиправним та скасування рішення Ратнівської селищної ради Ратнівського району Волинської області №9/2 від 23.12.2016 року "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр.ОСОБА_1 для обслуговування котельні з подальшою реконструкцією під магазин для викупу у власність" то колегія суддів виходить з наступного:

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них (частина 1 статті 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Підготовка і подання на затвердження ради відповідних місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, іншої містобудівної документації належать до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад (підпункт 6, пункту а частини 1 статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Відповідно до п. 42 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що в проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 міститься схема генплану містобудівного обґрунтування розташування об'єкту в смт.Ратне вул.Центральна, 40а (магазину господарських товарів). Вказане містобудівне обґрунтування розташування об'єкту (магазину господарських товарів) затверджене рішенням Ратнівської селищної ради № 12/20 від 05.07.2007 року (а.с. 102, 115).

Надання дозволу ОСОБА_1 на викуп земельної ділянки відповідно до п. 2 резолютивної частини рішення Ратнівської селищної ради № 9/2 від 23.12.2016 року, є одним з етапів продажу їй земельної ділянки, зазначеної у ньому, що узгоджується з нормами ч.6 ст.128 Земельного кодексу України.

Позивачкою, як суду першої так і апеляційної інстанції не надано доказів, що прийняттю оскаржуваного рішення передувало розроблення та затвердження детального плану території де розміщена земельна ділянка, яка надана для викупу ОСОБА_1

У разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється ч.3 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Пунктом 6-1 розділу V Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», передбачено, що дія частин третьої та четвертої статті 24 цього Закону до 1 січня 2015 року не поширюється на території, де відповідно до цього Закону не затверджені плани зонування або детальні плани територій.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них (частина 1 статті 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Підготовка і подання на затвердження ради відповідних місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, іншої містобудівної документації належать до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад (підпункт 6, пункту а частини 1 статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Відповідно до п. 42 ч.1ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Також, відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення не взято до уваги ч.2, 3 ст.134 Земельного кодексу України щодо виключних підстав, за наявності яких не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки комунальної власності або права на них.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Щодо покликання апелянта на те, що спірним рішенням відповідача не порушено прав позивачів, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що таким порушено права та законні інтересів позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, як жителів і власників квартир по вул.Центральній, 38 смт.Ратне та користуються фактичними господарськими спорудами, які знаходяться біля будинку, зокрема, ОСОБА_3 належить приміщення гаражу, що примикає до приміщення старої котельні, яка знаходиться між будинками 38 та 40 по вул.Центральній в смт.Ратне та належить на праві власності позивачу ОСОБА_1, і які виявили бажання узаконити фактичне користування спірною земельною ділянкою, з підстав тривалого користування погребами і гаражем.

Частинами 1, 2 статті 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що громадським слуханням підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій. Затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, зазначеної у частині першій цієї статті, без проведення громадських слухань щодо проектів такої документації забороняється.

Громадські слухання проводяться з метою врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні: генеральних планів населених пунктів, планів зонування та детальних планів територій.

Пропозиції до проектів містобудівної документації на місцевому рівні мають право надавати, зокрема, повнолітні дієздатні фізичні особи, які проживають на території, щодо якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні ч.7 статті 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» .

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що підставою для відведення земельної ділянки ОСОБА_1 була містобудівна документація - містобудівне обґрунтування розташування об'єкту «Реконструкція та добудова котельні під магазин господарських товарів по вул. Центральна, Ратнівського району», затверджена рішенням Ратнівської селищної ради від 05.07.2007 року № 12/20.

Містобудівне обґрунтування розташування об'єкту на підставі якого розроблявся проект землеустрою ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону, оскільки не погоджено обґрунтування з Львівським інститутом «Містопроект» (а.с.120).

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Щодо покликання апелянта на не вирішення судом питання судових витрат, то таке не вплинуло на правильність судового рішення і може бути усунено шляхом прийняття процесуального документу, відповідно до ст.168 КАС України.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то воно не може бути скасоване чи змінене з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ратнівського районного суду Волинської області від 20 липня 2017 року у справі №166/603/17 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_6
ОСОБА_7

Повний текст судового рішення виготовлено 28.09.17