Справа № П/811/703/17
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 року справа № П/811/703/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку письмового провадження адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю Кіровоградпостач (далі Товариство) до Кропивницької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з заявою до податкового органу про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06 жовтня 2016 року, яким зменшено суму відємного значення податку на додану вартість за грудень 2015 року на 270000 грн.

У позовній заяві зазначає, що договір поставки, який укладений з ТОВ «Канремторг» (далі Товариство 2), носив реальний характер та настали правові наслідки, котрі обумовлювались ним.

На думку платника податків, він правомірно сформував в декларації з податку на додану вартість суму податкового кредиту за згаданим правочином.

У запереченнях представник відповідача зазначає, що договір, котрий уклали Товариство та Товариство 2, не спрямовувався на реальне настання наслідків, котрі обумовлювались ним.

Доказом того, як вважає він, є податкова інформація щодо перевірки діяльності Товариства 2.

Ухвалою суду від 25 вересня 2017 року прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с.203).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом факти і обставини, що стали підставами звернення.

Так, місцем знаходження Товариства є вул.Мурманська, 9 м.Кропивницький (а.с.72).

Юридична особа займається виробництвом основних органічних хімічних речовин.

Товариство для здійснення господарської діяльності орендує комплекс обєктів нерухомого майна та обладнання у ТОВ «Хімрезерв-2010» (а.с.90-112).

07 грудня 2015 року Товариство та Товариство 2 уклали договір поставки металевих ємностей (а.с.44).

13 та 14 грудня 2015 року Товариство 2 виписало податкові накладі на загальну суму 1620000 грн. (з урахуванням ПДВ 270000 грн.) (а.с.46-47).

Того ж дня складені і видаткові накладні, згідно яких Товариство отримало 3 ємності об'ємом 75 м.куб. кожна (а.с.48-50).

Відповідно до приписів пункту 1.2 правочину поставка товару здійснювалась постачальником до місця знаходження виробництва позивача.

Товариство розрахувалась з Товариством 2 у безготівковій формі, що підтверджується випискою рухів коштів по банківському рахунку (а.с.51-53).

Металеві ємності змонтовані в цеху сировини позивача, що підтверджується актами приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів (а.с.54-65).

Водночас, Товариство надало фотографії ємностей, які розміщенні у виробничих цехах (а.с.140-147).

Суму податку на додану вартість Товариство включило до податкового кредиту декларації з податку на додану вартість за грудень 2015 року (а.с.67-71).

З 06 по 09 вересня 2016 року податковий орган провів позапланову невиїзну перевірку діяльності Товариства з питання правильності нарахування податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах з Товариством 2 за грудень 2015 року (а.с.9-29).

За наслідками перевірки ревізори склали акт від 19 вересня того ж року, в якому описали виявлене порушення.

Так, ревізори зробили висновок, що Товариство 2 не поставляло Товариству товар.

На їх думку, згаданий правочин є нікчемним, що призвело до завищення суми відємного значення податку на додану вартість за грудень 2015 року на 270000 грн.

Висновок про нереальність господарської операції зробили на підставі узагальненої податкової інформації щодо Товариства 2.

28 березня 2016 року ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві склало узагальнену податкову інформацію щодо Товариства 2 з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами-покупцями та контрагентами-постачальниками за період з жовтня 2015 року по січень 2016 року (а.с.175-187).

У акті перевірки Товариства 2 зазначено, що воно звітує з податку на додану вартість, реєструє податкові накладні та працевлаштувало 10 осіб.

Податковий орган не зміг провести перевірку Товариства 2 у зв'язку із відсутністю посадових осіб за місцем податкової адреси платника податків.

Керівник відповідача погодився з висновками ревізорів та прийняв податкове повідомлення-рішення від 06 жовтня 2016 року, яким Товариству зменшено суму відємного значення податку на додану вартість за грудень 2015 року на 270000 грн. (а.с.31).

Юридична оцінка, встановлених судом обставин і фактів справи.

Перш за все, акт перевірки це документ, в якому ревізор фіксує обставини, котрі встановив, керуючись виключно власним сприйняттям і розумінням.

Надалі акт вивчає керівник податкового органу, який і вирішує питання про погодження з його висновками.

У разі погодження з висновками, які мають негативні наслідки стосовно платника податків, посадова особа зобовязана прийняти відповідне рішення (у письмовій формі), оскільки це єдиний спосіб реалізації компетенції субєкта владних повноважень.

Така правова позиція суду узгоджується з системним аналізом приписів пунктів 56.1-56.4 статті 56 Податкового кодексу України.

Зокрема, цією нормою права передбачено, що податковий орган може прийняти, окрім податкового повідомлення-рішення, і інше рішення, яке платник податків має право оскаржити до контролюючого органу вищого рівня або суду.

Судом встановлено, що за результатами опрацювання зібраної податкової інформації щодо діяльності Товариства 2 податкова інспекція не прийняла жодного рішення та не звернулася до суду з позовом про визнання недійсними договорів, котрі уклав платник податків, в тому числі і з Товариством, нехтуючи наданими повноваженнями, передбаченими підпунктом 20.1.30 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, та положеннями статті 228 Цивільного кодексу України.

Отже, податковим органом враховане податкове зобовязання Товариства 2 з податку на додану вартість за договором, котрий укладений з Товариством.

Проводячи перевірку діяльності Товариства, податкові ревізори посилались на податкову інформацію щодо діяльності контрагента, як незаперечний доказ недійсності його правочинів.

Однак, податкові ревізори допустили помилку, оскільки податкова інформація щодо контрагента є підставою для висновків відповідно до приписів підпункту 83.1.2 пункту 83.1 статті 83 Податкового кодексу України, які робляться за наслідками аналізу усієї сукупності матеріалів перевірки платника податків.

Під час перевірки Товариство надало усі необхідні первинні документи бухгалтерського обліку, які підтверджують отримання товару, його оприбуткування, сплату коштів та використання у господарській діяльності.

Зокрема, таким документами є: видаткові, податкові накладні, виписки руху коштів по банківському рахунку, акти приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів, фотоілюстрація товару.

У даному випадку не вимагається наявність товарно-транспортних накладних, оскільки доставку ємностей за умовами договору забезпечував продавець.

Водночас, суд зазначає, що узагальнююча податкова інформація містить відомості про придбання Товариством 2 у іншого платника податків згаданих ємностей у кількості 6 одиниць у грудні 2015 року (інформація з Єдиного реєстру податкових накладних).

Таким чином, Товариство 2 могло зразу ж доставляти ємності Товариству.

У Товариства 2 працювало достатня кількість працівників, які могли забезпечити проведення господарської операції.

Підсумовуючи, суд робить висновок, що під час перевірки Товариство надало належним чином оформленні первинні документи, які відповідно до приписів статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", є підставою для ведення бухгалтерського та податкового обліку, оскільки фіксують факти здійснення господарських операцій.

Щодо аналізу податкової інформації стосовно контрагента позивача, то суд зазначає наступне.

Так, податкова інформація складена у зв'язку з відсутністю платників податків за місцем реєстрації.

Таким чином, тоді не досліджувалися первинні документи бухгалтерського обліку стосовно взаємовідносин з Товариством, що стало підставою формування негативних висновків.

Товар, який придбало Товариство, міг доставлятися не з місця зберігання Товариства 2, а з місця, з якого вони його придбали (транзит).

Це виключає необхідність оренди будь-яких приміщень.

Доказами ж стосовно недійсності правочинів можуть бути рішення суду про недійсність договорів, рішення податкового органу щодо застосування негативних наслідків стосовно контрагента, яке останнім визнається як законне, вирок суду, показання свідків, тощо.

Отже, суд зробив висновок, що відповідач не надав належних доказів стосовно недійсності правочину, який уклало Товариство з Товариством 2.

Окрім того, суд зазначає, що, коли державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретним платником податків, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього субєкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживань з їх боку.

Таким чином, Товариство включило до податкового кредиту з податку на додану вартість суму коштів за договором, укладеним з Товариством 2, відповідно до приписів статті 198 Податкового кодексу України (датою виникнення права на податковий кредит є дата отримання платником податку товарів, що підтверджено податковою накладною).

За таких обставин рішення відповідача є необґрунтованим та протиправним, а тому його належить скасувати, задовільнивши позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Кіровоградській області від 06 жовтня 2016 року, яким товариству з обмеженою відповідальністю Кіровоградпостач зменшено суму відємного значення податку на додану вартість за грудень 2015 року на 270000 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Кіровоградській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю Кіровоградпостач судові витрати в сумі 4050 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_1