Справа № 812/980/17
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ірметова О.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року справа №812/980/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача ОСОБА_2,

суддів: Гаврищук Т.Г., Компанієць І.Д.,

секретар Терзі Д.А.,

за участі позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року справі № 812/980/17 за позовом ОСОБА_3 до Луганської об 'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов 'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_3 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Луганської об 'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області (надалі відповідач, податковий орган) та просила визнати наказ начальника Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області №51-о від 03.07.2017 в частині звільнення ОСОБА_3 з посади головного державного ревізора-інспектора Східного відділення Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області неправомірним та скасувати; зобов'язати начальника Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області поновити позивача на посаді головного державного ревізора-інспектора Східного відділення Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області; стягнути з Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області на користь ОСОБА_3 заробітну плату за час вимушеного прогулу у сумі 1414,70 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що при звільненні відповідачем не було враховано її більш високу кваліфікацію та продуктивність роботи та більш тривалий безперервний стаж роботи у підрозділах податкового органу в порівнянні з іншими працівниками, які залишилися працювати.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року в задоволені адміністративного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати постанову, прийняти нову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування зазначила, що суд першої інстанції не врахував та не надав належної оцінки, що позивач була попереджена про наступне звільнення за межами граничного терміну виконання наказу Луганської ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області від 13.04.2017 року № 11. Наголошує на тому, що суд при визначенні кваліфікації та продуктивності праці позивача прийняв до уваги наказ № 9-ф від 26.06.2017 року щодо де преміювання ОСОБА_3 у зв'язку з низькою виконавською дисципліною та несвоєчасним виконанням контрольних завдань, при цьому не було враховано, що ОСОБА_3 не визнає наявності вказаних у наказі обставин та скарга на протиправні дії керівників Луганської ОДПІ Головного управління ДФС в Луганській області знаходиться на розгляді у інспекції з питань праці. Вважає, що судом не враховано що за час роботи позивач призначалася на посади з систематичним підвищенням, у 2008 році закінчила курси підвищення кваліфікації у центрі підготовки та підвищення кваліфікації керівних кадрів органів ДПС України та до прийняття рішення 03.05.2017 року питання про притягнення її до дисциплінарної або іншої відповідальності не порушувалося.

Під час апеляційного розгляду позивач підтримала доводи апеляційної скарги, представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечувала.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_3 в період з 15.09.2004 року працювала в Державній податковій інспекції в м. Свердловську на різних посадах.

20.07.2015 Державну податкову інспекцію в м. Свердловську Головного управління Міндоходів в Луганській області реорганізовано в Державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Луганській області.

28.07.2016 прийнята в порядку переведення в Луганську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Луганській області на посаду головного державного інспектора Свердловського відділення .(т. 1 а.с. 6-8).

Наказом Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області від 13.02.2017 №5 було введено в дію Перелік змін №1 до Організаційної структури, відповідно до якого Свердловське відділення, в якому працювала позивач, виведено зі структури ОДПІ та введено Східне відділення зі штатною чисельністю 15 осіб (т. 1 а.с.26-30).

Згідно з переліком №1 змін у штатному розписі від 13.02.2017, введеного в дію наказом Луганської ОПІ від 13.02.2017 №2-ф, затверджена штатна чисельність 69 штатних одиниць, з яких 18 головних державних інспекторів та 28 головних державних ревізорів-інспекторів (т. 1 а.с.31-35).

Наказом ДФС України від 17.02.2017 №100 «Про внесення змін до наказу ДФС від 25.12.2015 №996» встановлена чисельність працівників територіальних органів ДФС, зокрема у Луганській ОДПІ у кількості 36 осіб (т. 1 а.с.36-42).

Наказом Луганської ОДПІ від 06.03.2017 №7 введено в дію Перелік змін №2 до Організаційної структури Луганської ОДПІ, затвердженої в.о. начальника ГУ ДФС у Луганській області від 24.02.2017, відповідно до якого із структури виведено, зокрема, Східне відділення (сектор податків і зборів з юридичних осіб, сектор з податків і зборів з фізичних осіб, сектор обслуговування платників) штатною чисельністю 15 осіб та введено до структури Східне відділення зі штатною чисельністю 6 штатних одиниць (т. 1 а.с. 43-45).

Наказом Луганської ОДПІ від 05.04.2017 №5-ф введено в дію затверджений в.о. начальника ГУ ДФС у Луганській області від 05.04.2017 перелік №3 змін у штатному розписі Луганської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області, відповідно до якого у штатному розписі передбачено 36 штатні одиниці, з яких головних державних інспекторів - 16 штатних одиниць, головних державних ревізорів-інспекторів 10 штатних одиниць (т. 1 а.с. 46-49).

Відповідно до записів в трудовій книжці позивача, 05.04.2017 року позивач переведена на посаду головного державного ревізора-інспектора Східного відділення (наказ № 16-0 від 05.04.2017 року).

На виконання наказу ДФС України від 25.12.2015 № 996 «Про затвердження чисельності працівників податкових органів ДФС» зі змінами внесеними наказом ДФС від 17.02.2017 року № 100 «Про внесення змін до наказу ДФС від 25.12.2015 № 996» та на підставі Переліку змін № 2 до Організаційної структури Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області, введеного в дію наказом Луганської ОДПІ у Луганській області від 06.03.2017, Переліку змін № 3 до штатного розпису Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області, введеного в дію наказом Луганської ОДПІ від 05.04.2017 № 5-ф прийнятий наказ № 11 від 13.04.2017 року, відповідно до п.1.1 якого спеціаліста по роботі з персоналом зобов'язано провести персональне попередження працівників Луганської ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області про наступне вивільнення по закінченню 2-х місяців з дати попередження, згідно з п.1 ст.40 КЗпП України. Термін виконання - 18.04.2017 (т. 1 а.с.50).

03.05.2017 позивача під підпис попереджено про наступне звільнення з займаної посади 03 липня 2017 року була особисто попереджена про наступне вивільнення з займаної посади з 03.07.2017 згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі зміною організаційної структури та скороченням штатної чисельності працівників Луганської ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області.(т. 1 а.с.86).

Наказом Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області від 03.07.2017 року № 51-о «Про звільнення ОСОБА_3К.» звільнено 03 липня 2017 року позивача з посади головного державного ревізора-інспектора Східного відділення Луганської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області у зв'язку зі зміною організаційної структури та скороченням чисельності Луганської ОДПІ, п. 1 ст. 40 КЗпП України та п. 1 частини першої ст.. 87 Закону України «Про державну службу» з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати.(т.1 а.с. 90)

Правовідносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, регулюються Законом України «Про державну службу». ОСОБА_5 визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про державну службу» державна служба припиняється у випадках, зазначених цією статтею, та за загальними підставами, передбаченими Кодексом законів про працю України.

Оскільки припинення публічної служби внаслідок скорочення штатів публічного органу цим Законом не врегульовано, тому в даному випадку застосуванню підлягають норми Кодексу законів України про працю.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Як визначено ч.2 ст.40 КЗпП звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, суди зобов'язані з'ясовувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Матеріалами справи підтверджено, що в Луганській ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області фактично відбулись зміни в організації виробництва і праці, що обумовили скорочення чисельності та штату працівників. Скорочення чисельності та штату працівників є самостійною ознакою змін в організації виробництва і праці, яка не обов'язково повинна поєднуватись з ліквідацією підприємства, установи чи організації чи іншими випадками, переліченими в п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України.

Порядок вивільнення працівників визначено у ст.49-2 КЗпП України, за приписами якої про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

За приписами ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України;9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Отже, у першу чергу перевага на залишення на роботі надається особам, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці. Тому при вирішенні питання про звільнення працівника роботодавець зобов'язаний перевірити наявність у працівників, посади яких скорочуються, більш високої чи більш низької кваліфікації і продуктивності праці.

Для такої перевірки повинні досліджуватись документи та інші відомості про освіту і присвоєння кваліфікаційних розрядів (класів, категорій, рангів), про підвищення кваліфікації, про навчання без відриву від виробництва, про винаходи і раціоналізаторські пропозиції, авторами яких є відповідні працівники, про тимчасове виконання обов'язків більш кваліфікованих працівників, про досвід трудової діяльності, про виконання норм виробітку (продуктивність праці), про розширення зони обслуговування, про збільшення обсягу виконуваної роботи, про суміщення професій тощо. Однією з істотних ознак більш високої продуктивності праці є дисциплінованість працівника. Тому при застосуванні положень статті 42 КЗпП України щодо переважного права на залишення на роботі слід враховувати в тому числі і наявність дисциплінарного стягнення.

Продуктивність праці і кваліфікація працівника повинні оцінюватися окремо, але в кінцевому підсумку роботодавець повинен визначити працівників, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці за сукупністю цих двох показників. При відсутності різниці у кваліфікації і продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені в частині другій статті 42 КЗпП України.

Для виявлення працівників, які мають це право, роботодавець повинен зробити порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації тих працівників, які залишилися на роботі, і тих, які підлягають звільненню. Такий аналіз може бути проведений шляхом виготовлення довідки у довільній формі про результати порівняльного аналізу з наведенням даних, які свідчать про переважне право одного перед іншим на залишення на роботі. Тобто, ці обставини повинен був з'ясовувати сам суб'єкт владних повноважень, приймаючи відповідне рішення.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем проведено порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації тих працівників, і залишилися на роботі, і тих, які підлягають звільненню, що оформлено протоколом засідання керівництва Луганської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області № 1-п від 17.04.2017 року. (т.1 а.с. 121-127). Судом першої інстанції досліджені особові справи цих осіб.

Відповідно до доповідної записки прямого керівника позивача від 19.06.2017 року № 1/01-12-02/1, в ході проведення оцінки роботи працівників Східного відділення Луганської ОДПІ встановлено ряд значних недоліків в роботі: невиконання, несвоєчасне виконання фахівцями відділення функціональних обов'язків. За результатами проведеного аналізу роботи відділення встановлено низька виконавча дисципліна, а також несвоєчасне та неякісне виконання контрольних завдань фахівцями відділення, а саме ОСОБА_3 та як наслідок прийнятий наказ № 9-ф від 26.06.2017 року про депреміювання на 100% позивача у зв'язку з низькою виконавською дисципліною, а також несвоєчасним та неякісним виконанням контрольних завдань. Наказ позивачем не оскаржений. При аналізу продуктивності праці також враховано характеристику на ОСОБА_3 надану в.о. начальника Луганської ОДПІ (т.1 а.с. 6), рівень невиробничих витрат робочого часу за останній робочий рік, а саме відпусток без збереження заробітної плати, наданих на прохання позивача.

З огляду на матеріали справи судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем додержано порядок вивільнення ОСОБА_3, яку своєчасно попереджено про звільнення за 2 місяці, у відповідача були відсутні вакантні посади, що передбачають виконання за професією чи спеціальністю, яка відповідає її кваліфікації. Позивачу була запропоновано наявну вакантну посаду старшого державного інспектора Східного відділення Луганської ОДПІ Головного управління ДФС у Луганській області. Актом про відмову поставити підпис на пропозиції про прийняття на роботу від 15.06.2017 засвідчено про вручення одного примірника ОСОБА_3 та у відмові розписатися в отриманні пропозиції про прийняття на роботу. Як встановлено судом першої інстанції, та не спростовується позивачем, ОСОБА_3 відмовилася від запропонованої посади внаслідок значно меншої заробітної плати.

Як зазначалося вище переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При судова колегія зазначає, що оцінка кваліфікації працівників та продуктивності їх праці є прерогативою безпосередньо керівника підприємства і не може бути замінена оцінкою іншої особи, у тому числі й суду.

Суд апеляційної інстанції також не приймає доводи позивача, що її попередження про наступне звільнення вийшло за межі граничного терміну виконання наказу від 13.04.2017 року № 11. Як вбачається із матеріалів справи, позивач з 18.04.2017 по 28.04.2017 року перебувала у відпустці без збереження заробітної плати. 03.05.2017 року після виходу із відпустки позивача було попереджено про наступне вивільнення із займаної посади згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України та вказано що наступне звільнення із займаної посади 03.07.2017 року, що не суперечить ст.. 49-2 КЗпП України.

Таким чином, порядок звільнення позивача, передбачений Кодексом законів про працю України, відповідачем дотриманий, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції рішення правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування постанови суду не вбачається.

Повний текст ухвали складений 27 вересня 2017 року.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року у справі № 812/980/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

ОСОБА_1 ОСОБА_2

Судді Т.Г. Гаврищук

ОСОБА_6