Справа № 2-а-1196/10
Суддя: Горбунова Я. М.
Дата ухвалення: 2010-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1196/10
Провадження № 2-а-1196/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2010 р. м.Харків

Московський районний суд м.Харкова під головуванням судді Горбунової Я.М. при секретарі Маріновій О.Ю. за участю представника позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління соціального захисту населення та праці Московської районної в м.Харкові ради до ОСОБА_2 про стягнення надмірно сплаченої суми соціальної допомоги,

в с т а н о в и в:

Позивач просить суд стягнути з відповідача виплачену надмірно суму соціальної допомоги у розмірі 3030 грн. 35 коп.

Представник позивача позов підтримала, в обгрунтування позову пояснила, що на підставі заяви відповідача їй було призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, як непрацюючій особі, у розмірі 90 грн. щомісячно за період з 11.10.2006 р. до 23.07.2009 р. Відповідно до п. 46 Постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001 р. «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми» особа, якій виплачується допомога, у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати допомоги, зобовязана у десятиденний термін повідомити про це орган праці та соціального захисту населення. Відповідно до п. 23 вказаної постанови, якщо непрацююча особа, яка отримує в органах соціального захисту населення допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, виявила бажання працювати, виплата цієї допомоги припиняється з дня працевлаштування.

Перевіркою було встановлено, що відповідач з другого кварталу 2007 р. працевлаштувалася та в третьому кварталі 2008 р. отримала доход за місцем своєї роботи, між тим, про вказані обставини вона не повідомила позивача.

22.04.2009 р. відповідачу було направлено повідомлення про припинення надання соціальної допомоги та запропоновано добровільно повернути в місячний термін переплату виплаченої допомоги за період з 01.04.2007 р. до 31.03.2009 р. в сумі 3030 грн.35 коп., однак, у добровільному порядку відповідачка суму не повернула.

Відповідачка проти позову заперечувала, визнала той факт, що після призначення допомоги по догляду за дитиною, вона дійсно була оформлена на роботу у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 Ннаемеки, який є її чоловіком, але дохід отримувала не постійно. При цьому пояснила, що спеціалістами відділу управління соціального захисту їй була надана консультація, що при відсутності доходу у її чоловіка вона може отримувати призначену соціальну допомогу.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

На підставі ст.ст.13, 14, 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» та Постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001 р. «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми відповідно до заяви від 16.10.2006 р. відповідачці була призначена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, як непрацюючій особі у розмірі 90,00 грн. за період з 11.10.2006 р. до 23.07.2009 р.

Відповідач працевлаштувалася на постійну роботу до ФОП ОСОБА_2 Ннаемека з другого кварталу 2007 р.

В ході проведеної перевірки на підставі відповіді ДПІ Московського району м. Харкова у березні 2009 р. позивачу стало відомо про обставини працевлаштування відповідачки (а.с.11).

Вказані обставини визнані та не заперечуються відповідем.

За твердженням позивача відповідач не повідомила про своє працевлаштування, тим самим приховала обставини, що впливають на виплату державної допомоги, і на підставі ст. 22 ЗУ ««Про державну допомогу сімям з дітьми» та п. 48, п.49 Постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001 р. «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми вона повинна повернути надмірно виплачену суму у розмірі 3030 грн.35 коп. за період з 01.04.2007 р. до 31.07.2009 р.

На підставі зазначеного висновку відповідачу позивачем 22.04.2009 р. було направлено повідомлення про припинення надання соціальної допомоги і запропоновано добровільно повернути надлишок виплачених сум (а.с.3).

Відповідач зазначені суми не повернула та заперечує свій обовязок щодо повернення зайво виплачених сум.

Суд вважає, що висновок позивача про обовязок відповідача повернути виплачені суми допомоги є правильним та таким, що відповідає вимогам діючого законодавства.

Так, відповідно до ст. 22 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми» та п. 46 Постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001 р. «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми одержувачі державної допомоги зобовязані повідомляти органи, що призначають та здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги, у десятиденний термін. Суми державної допомоги, виплаченої надміру внаслідок приховування обставин, що випливають на виплату державної допомоги, стягуються згідно з законом.

Відповідно до п. 23 Постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001 р., в редакції від 25.12.2002 р., що діяла на час виникнення спірних правовідносин, виплата допомоги припиняється у разі, якщо непрацююча особа, яка отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, виявила бажання працювати, з дня працевлаштування.

Відповідач відомостей про своє працевлаштування не надала позивачу на протязі десяти днів. При цьому, як вбачається із заяви відповідачки про призначення допомоги та зобовязання до цієї заяви від 11.10.2006 р. позивач була повідомлена про необхідність повідомлення про працевлаштуваня.

Як пояснила відповідач в судовому засіданні, вона не звернула уваги на цей обовязок при оформленні заяви на отримання допомоги.

Суд вважає доводи відповідача такими, що не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не спростовують її обовязок щодо повернення зайво виплачених сум.

Неуважність відповідача по відношенню до свого обовязку повідомити про працевлаштування не звільняє від відповідальності, так само, як і не звільняє від відповідальності невірне розуміння положень закону та нормативно-правових актів.

Таким чином, суд вважає, що позов є обґрунтованим і вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 94, 162, 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Управління соціального захисту населення та праці Московської районної ради м.Харкова надмірно виплачену допомогу по догляду за дитиною у розмірі 3030 (три тисячі тридцять) грн.35 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Заяву про апеляційне оскарження постанови суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя -