Справа № 2-а-2677/10
Суддя: Сиротников Р. Є.
Дата ухвалення: 2010-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2677/10
Провадження № 2-а-2677/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2010 року Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Сиротникова Р.Є.,

при секретарі Хмельковій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними, зобовязання до вчинення дій та стягнення сум,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що він є інвалідом 2 групи, як особа, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та віднесений до категорії 1. Позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності та додаткову пенсію відповідно до ст.ст.50 та 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи . Позивач не згоден з розміром пенсії по інвалідності та додаткової пенсії, що виплачується йому відповідачем, оскільки вважає, що при їх обчисленні відповідач невірно застосовує законодавство, що регулює питання призначення та виплати таких пенсій. Позивач просить суд визнати діяльність відповідача противоправною та зобовязати відповідача провести перерахунок позивачу зазначених пенсій за період з 01.01.2004 р. по 11.01.2009 роки та з 15.05.2009 року у законодавчо встановлених розмірах.

В судове засідання позивач не з'явився, направив заяву, у якій позов підтримав та просив його задовольнити, справу розглянути у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що розмір пенсії по інвалідності та додаткової пенсії нараховується відповідачем позивачу відповідно до вимог Постанов Кабінету Міністрів України, які регулюють це питання. Просить в задоволенні позову відмовити і також просить розглядати справу у відсутності представника відповідача.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом 2 групи, як особа, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та віднесений до категорії 1. Позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності та додаткову пенсію відповідно до ст.ст.50 та 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Ці обставини підтверджуються довідкою про інвалідність позивача, посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, пенсійним посвідченням.

Відповідно до ст.50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах:

- інвалідам I групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Ст.54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачає, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком;

дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії для позивача є мінімальна пенсія за віком, розмір якої визначається у ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім того, який передбачає ця норма Закону.

Тому суд вважає, що при призначенні позивачу пенсії по інвалідності та додаткової пенсії відповідач повинен керуватись не Постановами Кабінету Міністрів України, які повинні передбачати лише порядок обчислення пенсії, не змінюючи при цьому їх розміру, встановленого Законом, а вимогами ст.ст.50 та 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, беручи при цьому для розрахунку мінімальну пенсію за віком, розмір якої визначається у ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Судом встановлено, що з 01.01.2004 р. пенсія по інвалідності та додаткова пенсія призначаються та виплачуються відповідачем позивачу у розмірі, меншому ніж це передбачено у ст.ст.50 та 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 від 28.02.1991 року.

За виключенням періоду з 01.01.2008 р. до 22.05.2008 р., коли дії відповідачів відповідають чинному законодавству, так як відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2008 р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» в ст. 54 та ст. 50 Закону №796 були внесені зміни в частині розміру пенсій та зменшений розмір пенсійних гарантій. Вказані зміни були визнані неконституційними за рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 р.

Оскільки, відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення рішення Конституційним судом, тому відповідач з 22.05.2008 р. під час обчислення пенсії позивачу, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, повинен був керуватися статтями 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України від 06.06.1996 р. та ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України від 05.10.2006 р.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в частині визнання противоправними дій відповідача в частині визначення розміру пенсії по інвалідності та додаткової пенсії в розмірі меншому ніж передбачено законом, та в частині зобовязання відповідача здійснити такий перерахунок розміру пенсії за 2004 та 2007 роки та з 22.05.2008 р. до 11.01.2009 року, а також, з 16.05.2009 року, оскільки відповідно до постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2009 року відповідача зобовязано провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії та додаткової пенсії за період з 12.01.2009 по 15.05.2009 року.

Відповідно до ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 94, 162, 163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати противоправними дії Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м.Харкова в частині визначення розміру пенсії по інвалідності та додаткової пенсії ОСОБА_1 за 2004 р., 2007-2009 р. в розмірі меншому, ніж передбачено законом.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Московському районі м.Харкова здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до ст.54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст.50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи із мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та провести відповідні виплати за 2004 рік, 2007 рік, з 22.05.2008 р. до 11.01.2009 року, а також, з 16.05.2009 року.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлений 21.05.2010 року.

Суддя Московського районного

суду м. Харкова ОСОБА_2