Справа № 658/3519/16-а
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 658/3519/16-а

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Батовріна І.Г.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Голяк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області на постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 20 березня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області про стягнення заробітної плати, компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату та компенсації за затримку розрахунку, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області (далі виконавчий комітет Каховської міської ради) про стягнення з відповідача на користь позивача не виплаченої при звільненні заробітної плати, компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату та компенсації за затримку розрахунку у розмірі середнього заробітку позивача по день фактичного розрахунку.

В обґрунтування позову зазначалось, що 24 грудня 2012 року позивача звільнено з посади спеціаліста виконавчого комітету Каховської міської ради на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін. За період роботи з жовтня по грудень 2011 року, а також з січня по вересень та з листопада по грудень 2012 року у відповідача перед позивачем наявна заборгованість по заробітній платі, чим порушено вимоги статей 47, 95, 116 та 117 КЗпП України, ст. 34 Закону України «Про оплату праці» та Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427, що є підставою для стягнення заробітної плати та відповідних компенсацій.

Постановою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 20 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Суд вийшов за межі позовних вимог, постановивши стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 27 вересня 2011 року по 2 жовтня 2012 року у розмірі 23805 грн. 44 коп.. Визначено, що сума заробітної плати, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню з врахуванням та утриманням обов'язкових платежів. Допущено негайне виконання постанови в частині стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, представник відповідача в апеляційній скарзі зазначає, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, і, крім того, судом порушено норми матеріального права, а саме Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, щодо розрахунку загальної кількості днів затримки розрахунку з моменту незаконного звільнення по день постановлення рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на раніше займаній посаді, а також не включення в розрахунок середньої заробітної плати одноразової виплати, зокрема, вихідної допомоги, при розрахунку середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. У зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі ставиться питання про зміну постанови суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, змінивши розмір виплати з 23805 грн. 44 коп. на 10987 грн. 95 коп..

Постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в апеляційному порядку не оскаржено, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції на підставі ч. 1 ст. 195 КАС України не надає оцінку рішення суду першої інстанції у вказаній частині.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення.

Судом встановлено, що постановою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 2 жовтня 2012 року по справі № 2113/4556/12 адміністративний позов ОСОБА_1 про поновлення на роботі задоволено, визнано протиправним звільнення ОСОБА_1 з посади спеціаліста І категорії відділу державного реєстру виборців виконавчого комітету Каховської міської ради за прогул без поважних причин, зобов'язано виконавчий комітет поновити ОСОБА_1 на роботі (а. с. 48-50).

На підставі розпорядження Каховського міського голови від 16 жовтня 2012 року № 158-к ОСОБА_1 поновлено з 27 вересня 2011 року на посаді спеціаліста І категорії відділу ведення державного реєстру виборців міської ради із збереженням умов оплати праці (а. с. 51).

Розпорядженням Каховського міського голови від 17 жовтня 2012 року № 113-В ОСОБА_1 надано відпустку з 17 жовтня по 23 грудня 2012 року (а. с. 52).

Відповідно до розпорядження міського голови від 24 грудня 2012 року № 196-к ОСОБА_1, спеціаліста І категорії ведення державного реєстру виборців Каховської міської ради, звільнено з займаної посади з 24 грудня 2012 року за угодою сторін, п. 1 ст. 36 КЗпП України (а. с. 55).

Згідно довідки виконавчого комітету Каховської міської ради ОСОБА_1 у грудні 2012 року було нараховано заробітну плату в розмірі 80 грн. 15 коп. (а. с. 60).

З відомостей про доходи позивача від 3 березня 2017 року № 26 та № 27 вбачається, що нарахування заробітної плати ОСОБА_1 з жовтня 2011 року по вересень 2012 року не проводилося (а. с. 72-73).

Виходячи за межі заявлених позовних вимог та постановляючи про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 27 вересня 2011 року по 2 жовтня 2012 року, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що при вирішенні питання про поновленні позивача на посаді не було вирішено питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що призводить до порушення трудових прав позивача, закріплених у трудовому законодавстві.

Так, відповідно до частин 1 та 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Як встановлено матеріалами справи, постановою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 2 жовтня 2012 року по справі № 2113/4556/12, яка набрала законної сили, визнано протиправним звільнення ОСОБА_1 з посади спеціаліста І категорії відділу державного реєстру виборців виконавчого комітету Каховської міської ради за прогул без поважних причин та зобов'язано виконавчий комітет поновити ОСОБА_1 на роботі.

При цьому судом першої інстанції у названому судовому рішенні не вирішено питання про виплату позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 27 вересня 2011 року по 2 жовтня 2012 року, є правильним.

Вказаний висновок суду першої інстанції не ставиться під сумнів в апеляційній скарзі, а, отже, правомірність стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 27 вересня 2011 року по 2 жовтня 2012 року фактично визнана виконавчим комітетом Каховської міської ради. При цьому, всупереч доводам апелянта, кількість робочих днів за вказаний період становить не 255 днів, як зазначено в апеляційній скарзі, а 256 днів, як визначено судом першої інстанції (вересень 2011 року - 4 робочих дні, жовтень 2011 року - 21 робочий день, листопад 2011 року - 22 робочі дні, грудень 2011 року - 22 робочі дні, січень 2012 року - 20 робочих днів, лютий 2012 року - 21 робочий день, березень 2012 року - 21 робочий день, квітень 2012 року - 20 робочих днів, травень 2012 року - 20 робочих днів, червень 2012 року - 19 робочих днів, липень 2012 року - 22 робочі дні, серпень 2012 року - 22 робочі дні, вересень 2012 року - 20 робочих днів, жовтень 2012 року - 2 робочі дні).

Відповідно до пп. «з» п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках вимушеного прогулу.

Згідно п. 2 названого Порядку у випадку виплати середньої заробітної плати за період вимушеного прогулу середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

При обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо) (пп. «б» п. 4 Порядку).

Як вбачається зі змісту постанови суду першої інстанції, при визначені середньої заробітної плати позивача суд першої інстанції виходив із заробітної плати ОСОБА_1 за березень 2011 року у розмірі 826,27 грн. та заробітної плати за квітень 2011 року у розмірі 3079,10 грн..

Проте, в порушення наведених вище положень пп. «б» п. 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, судом першої інстанції не враховано, що до суми 3079,10 грн. заробітної плати позивача за квітень 2011 року включено суму разової допомоги у розмірі 2095,8 грн., яка є одноразовою виплатою (а. с. 74, зворот).

За таких обставин, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за березень - квітень 2011 року складає 43,09 грн. ((826,27 грн. (заробітна плата за березень 2011 року) + 3079,10 грн. (нарахування за квітень 2011 року) - 2095,8 (сума разової допомоги, виплаченої у квітні 2011 року) = 1809,57 грн. / 42 (кількість робочих днів у березні - квітні 2011 року) = 43,09 грн.).

Виходячи з розміру середньоденного заробітку позивача та кількості робочих днів за період вимушеного прогулу, розмір середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу за період з 27 вересня 2011 року по 2 жовтня 2012 року складає 11031 грн. 04 коп. (43 грн. 09 коп. (середньоденна заробітна плата) х 256 робочих днів = 11031 грн. 04 коп.).

Оскільки судом першої інстанції правильно по суті вирішено справу, але при цьому помилково застосовано норми матеріального права, апеляційний суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України приходить до висновку про зміну постанови суду першої інстанції з викладенням абзацу третього резолютивної частини постанови Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 20 березня 2017 року в новій редакції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області задовольнити частково.

Постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 20 березня 2017 року змінити.

Викласти абзац третій резолютивної частини постанови Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 20 березня 2017 року в наступній редакції:

«Стягнути з виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 27 вересня 2011 року по 2 жовтня 2012 року у розмірі 11031 грн. 04 коп. (одинадцять тисяч тридцять одна) грн. 04 коп., без врахування утримання податків та інших обов'язкових платежів».

В іншій частині постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 20 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду

Повний текст постанови складено 25 вересня 2017 року.

Головуючий: О.С. Золотніков

Судді: Ю.В. Осіпов

В.О. Скрипченко