Справа № 159/2756/17
Суддя: Бойчук П. Ю.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/2756/17
Провадження № 2-а/159/195/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю:

секретаря Гусар Т.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Воробей О.В.,

представника відповідача Голядинець М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ковелі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом. При цьому обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що 24.05.2017 року він, як учасник бойових дій, звернувся до відповідача із заявою про призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 55 років згідно абзацу 6 пункту 3 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 02.06.2017 року відповідачем було відмовлено позивачу в призначенні такої дострокової пенсії з тих підстав, що позивач не надав додаткових документів, які б підтверджували його участь в бойових діях.

Позивач вважає, що ним були надані всі необхідні для призначення пенсії документи, а тому вважає таку відмову відповідача неправомірною.

Покликаючись на норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, позивач просив суд скасувати рішення відповідача № 8543/02-21-22 від 02.06.2017 року щодо відмови в призначенні йому дострокової пенсії та зобов`язати відповідача призначити та виплачувати йому дострокову пенсію за віком після досягнення 55 років згідно абзацу 6 пункту 3 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Воробей О.В. позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в адміністративному позові. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача Голядинець М.В. в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав повністю та суду пояснив, що позивач, звертаючись до відповідача за призначенням пенсії, не надав документів, які б підтверджували його участь в бойових діях. Наявність у позивача лише статусу учасника бойових дій не встановлює йому права на призначення пенсії відповідно до абзацу 6 пункту 3 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". В зв`язку з цим вважає відмову в призначенні пенсії правомірною та законною. Крім цього, представник відповідача звернув увагу на те, що позивач 28.01.2015 року вже звертався до управління за призначенням даного виду пенсії і йому було відмовлено, а тому вважає, що позивачем було пропущено строки звернення до суду з даним позовом. З врахуванням зазначених обставин, просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представника відповідача, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи письмові докази, прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає до повного задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що позивач 24 травня 2017 року звернувся із заявою до відповідача про призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 55 років згідно абзацу 6 пункту 3 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що не заперечується сторонами по справі.

Згідно відповіді відповідача від 02.06.2017 року за № 8543/02-21-22, наданої позивачу в порядку Закону України "Про звернення громадян", позивачу відмовлено в призначенні вказаної вище пенсії, оскільки останнім не надано додаткових документів, які б підтверджували його право на вказаний вид пенсії, зокрема які підтверджують участь позивача в бойових діях.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи відповідність дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ст. 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення" військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, а також батьки і дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на пенсію: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років.
Відповідно до вимог, встановлених в абз. 6 пункту 3 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тимчасово, до прийняття відповідного закону, військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 20 статті 6, інваліда війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, інваліда війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого та сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.

Згідно ст. 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Згідно п. 11 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасниками бойових дій визнаються особи, які у складі груп піротехнічних робіт (груп розмінування) залучалися до безпосереднього виконання завдань щодо розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів на території України, та особи, які на мінних тральщиках брали участь у траленні бойових мін у територіальних і нейтральних водах у воєнний і повоєнний час.
Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії за віком учасникам бойових дій, крім документів, що необхідні для призначення пенсії за віком, додається посвідчення учасника бойових дій та довідка військового комісаріату про період (періоди) участі в бойових діях.

Позивач на момент звернення до відповідача про призначення пенсії мав вік понад 55 років, що підтверджується копіями аркушів його паспорта громадянина України.

Згідно ст. 62 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

На той же момент позивач мав загальний страховий стаж понад 25 років, що підтверджується копіями аркушів його трудової книжки.

Відповідно до посвідчення, виданого 29.12.2014 року Волинським облвійськкоматом, позивач є учасником бойових дій. Ця ж обставина підтверджується витягом з протоколу № 11 від 29.12.2014 року засідання комісії Волинського ОВК з питань розгляду матеріалів про визначення статусу учасників бойових дій …, відповідно до якого ОСОБА_1 підтверджено статус учасника бойових дій за участь у розмінуванні полів та об`єктів народного господарства у Тернопільській області у складі групи розмінування в/ч НОМЕР_1 в період з 01.11.1979 року по 20.11.1979 року.

Згідно довідки № 3 від 16.01.2015 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 проходив службу в складі в/ч НОМЕР_2 в період бойових дій (участь у розміновуванні полів і об`єктів народного господарства у Тернопільській області у складі групи розмінування в/ч НОМЕР_1 в період з 01.11.1979 року по 20.11.1979 року).

Зазначені документи подавались позивачем відповідачу для призначення пільгової пенсії, що визнав представник відповідача в судовому засіданні та підтверджується письмовою відмовою відповідача у призначенні пенсії від 02.06.2017 року.

Крім цього, при зверненні до суду позивачем долучено довідку № 265, видану 21.07.2017 року Ковельським ОМВК, відповідно до якої ОСОБА_1 брав участь у розміновуванні полів та об`єктів народного господарства у Тернопільській області у складі групи розмінування в/ч НОМЕР_1 в період з 01.11.1979 року по 20.11.1979 року.

Згідно п. 11 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів на території України, про що зазначено у вказаних довідках, є підставою для визнання особи учасником бойових дій. Таким чином слід прийти до переконливого висновку, що зазначені довідки якраз і підтверджують участь позивача в бойових діях, а відтак відповідач неправомірно вимагав у позивача додаткові документи, які підтверджують цю обставину.
Системний аналіз зазначених вище правових норм, належна оцінка наявних у справі доказів, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності, дають змогу суду прийти до висновку про те, що в позивача наявні всі умови виходу на пільгову пенсію, а тому він має право на пенсію на пільгових умовах, абзацу 6 пункту 3 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Доводи представника відповідача в судовому засіданні з приводу відсутності в позивача додаткових документів, які підтверджують його участь у бойових діях, суд не може прийняти до уваги, оскільки ці обставини не відповідають дійсності і спростовуються зазначеними вище довідками та висновками суду.
Суд також не приймає до уваги доводи представника відповідача з приводу пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом, оскільки предметом спору в даному випадку є відмова відповідача від 02.06.2017 року, а не від 28.01.2015 року.
За таких обставин суд прийшов до переконливого висновку про те, що в даному випадку права позивача були порушені, а тому підлягають судовому захисту.
Суд, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, вважає, що для відновлення останнього необхідним і достатнімє визнання протиправною відмови відповідача у призначенні пільгової пенсії позивачу та зобов`язання відповідача призначити дострокову пенсію за віком після досягнення ним 55 років згідно абзацу 6 пункту 3 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 24 травня 2017 року, що позивач і просить серед своїх позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Позивач звернувся до відповідача 24.05.2017 року, а 55 років йому виповнилось 01.12.2014 року, а відтак - звернення за пенсією відбулося пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Таким чином слід зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 24.05.2017 року.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 70, 71, 72, 86, 94, ч. 2 ст. 99, 159, 160, 161, 162, 163, 186, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст.ст. 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст., 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", абз. 6 пункту 3 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 5, 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", суд -

П О С Т А Н О В И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком після досягнення ним 55 років згідно абзацу 6 пункту 3 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Ковельське об`єднане управління Пенсійного фонду України призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком після досягнення ним 55 років згідно абзацу 6 пункту 3 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 24 травня 2017 року.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з одночасною подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанова суду може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги, з одночасною подачею її копії до апеляційної інстанції, протягом десятиденного строку, який обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 22 вересня 2017 року.

Головуючий П. Ю. Бойчук