Справа № 201/5918/17 (2-а/201/212/2017)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 вересня 2017 рокусправа № 201/5918/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Щербака А.А. Баранник Н.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції

на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2017 року позов задоволено.

Скасовано постанову серії ЕAA № 085135 від 15 квітня 2017 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що в матеріалах справи відсутні фактичні дані, які б підтверджували винуватість позивача у русі дорожньою розміткою 1.1.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Управління патрульної поліції у м.Дніпрі Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Посилається на те, що пунктом 34.1 ПДР визначено, що лінії горизонтальної розмітки мають білий колір. Розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які вїзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Зазначає, що забороняється перетинати суцільну лінію як для виконання обгону, так і для виконання повороту ліворуч або розвороту. На відеозаписі добре відображено, що автомобіль позивача рухається по розділювальній смузі, розмітці 1.1, що є неприпустимим.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно постанови серії ЕAA № 085135 від 15 квітня 2017 року, 15 квітня 2017 року ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, рухався по пр. Слобожанський, 50 розміткою 1.1 дм4839, чим порушив п. 34 ПДР України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Диспозиція ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пунктом 34 Правил дорожнього руху визначені дорожні розмітки.

Дорожня розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей,

а дорожня розмітка 1.3 - 1.3 поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за рух, що регулюється розміткою 1.1, в той час, як проспект Слобожанський від вулиці імені ОСОБА_2 до вулиці Калинова має транспортні потоки протилежних напрямків, які мають чотири смуги руху, тому горизонтальна розмітка в цьому місці є 1.3 (подвійна суцільна смуга), а не 1.1, як про це зазначено в постанові. При цьому перетину подвійної суцільної смуги не відбулося, що чітко зафіксовано на відеозаписі.

Таким чином в матеріалах справи відсутні фактичні дані, які б підтверджували вчинення порушення ПДР у русі, що регулюється дорожньою розміткою 1.1.

Згідно зі ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь яких фактичних даних, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ст. 288 КУпАП постанову посадової органу (посадової особи) у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Натомість, відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів правомірності своїх дій, рішень, оскільки, зазначивши в Постанові ЕAA № 085135 від 15 квітня 2017 року про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення розмітки п. 1.1, не зясував, що така розмітка застосовується для поділу транспортних потоків протилежних напрямків, однак ділянка дороги в м. Дніпрі: проспект Слобожанський від вулиці імені ОСОБА_2 до вулиці Калинова, має чотири смуги руху, тому такі транспортні потоки протилежних напрямків регулюються розміткою 1.3 (подвійна суцільна смуга). При цьому перетину подвійної суцільної смуги не вчинено.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник