Справа № 156/461/17
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/9138/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

з участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Нововолинсько-Іваничівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Іваничівського районного суду Волинської області від 13 липня 2017 року у справі №156/461/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Нововолинсько-Іваничівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

10.05.2017р. позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати дії Нововолинсько-Іваничівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області неправомірними щодо відмови у призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та зобовязати зарахувати період роботи з 04.05.1994 року по 12.05.1996 року у Державній податковій інспекції Іваничівської районної державної адміністрації до стажу державної служби та призначити їй пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VIII з 03 травня 2017 року, а також стягнути понесені нею судові витрати в розмірі 640,00 грн.

Постановою Іваничівського районного суду Волинської області від 13 липня 2017 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії Нововолинсько -Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови позивачці у призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ. Зобов'язано Нововолинсько-Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області зарахувати період роботи з 04.05.1994 року по 12.05.1996 року у Державній податковій інспекції Іваничівської районної державної адміністрації до стажу державної служби та призначити позивачці пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ з 03 травня 2017 року.

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив пенсійний орган, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень, Закону №889-VІІІ, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності ним Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Враховуючи чинне на той час законодавство, віднесення посад державних службовців до відповідних категорій посад державних службовців здійснюється відповідно до статті 25 Закону № 3723 - XII. Посади працівників органів державної податкової служби цією статтею не передбачені.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.09.97 N 503-р ( 503-97-р ) "Про віднесення посад працівників місцевих державних податкових адміністрацій до відповідних категорій посад державних службовців" віднесено до відповідних категорій посад державних службовців тільки ті посади працівників державних податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і державних податкових інспекцій у районах, містах, районах у містах, які не мають спеціальних звань. Посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні знання згідно із статтею 15 Закону України "Про державну податкову службу в Україні".

Таким чином, посадові особи органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, Законом України "Про державну службу" , №3723 XII, Кабінетом Міністрів України не віднесені до відповідних категорій посад державних службовців.

Позивачу не було присвоєно рангу державного службовця, відповідно до Закону №3723-ХІІ.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, представника пенсійного органу, яка просить задоволити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у її сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2014 року перебуває на обліку у Нововолинсько-Іваничівському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області, як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

23.04.2017 року, досягнувши необхідного пенсійного віку (58 років), передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та маючи необхідний стаж роботи на посадах державної служби, позивач звернулася до Нововолинсько-Іваничівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 3723-ХІІ).

05.05.2017 року Нововолинсько - Іваничівське обєднане управління Пенсійного фонду України у Волинській області відмовило ОСОБА_1, в звязку з відсутністю спеціального стажу роботи, так як відповідач не зарахував до стажу державної служби період з 04.05.1994 року по 12.05.1996 року в Державній податковій інспекції на посаді головного державного податкового інспектора та у звязку із присвоєнням спеціального звання «інспектор податкової служби І рангу»

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відмова пенсійного органу в призначенні пенсії є неправомірною і позивачці слід призначити пенсію за віком з дня настання права на таку пенсію, виходячи з наступного:

Основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка - ст.82 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З копії трудової книжки позивача вбачається, що 04 травня 1994 року позивачку призначено на посаду головного державного податкового інспектора Державної податкової інспекції Іваничівської районної державної адміністрації Волинської області. 01 серпня 1994 року прийняла присягу державного службовця. Працювала на займаній посаді з 04.05.1994 року по 12.05.1996 року (а.с.9-11).

Відповідно до ч. 1 ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Положеннями статей 1, 2 Закону № 3723 визначено, що державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження. Посадовими особами відповідно до цього Закону вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.

Згідно абз. 1-3 п. 2 Порядку обчислення стажу державної служби, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283 (далі по тексту - постанова № 283), а саме згідно абзаців 1-3 пункту 2, до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв'язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.

Разом з тим, Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.09.1997 року № 503-р визначено, що згідно до статті 25 Закону України "Про державну службу" посади працівників державних податкових інспекцій у районах, містах, районах у містах, які не мають спеціальних звань віднесено, до таких категорій посад державних службовців згідно із переліком.

З системного аналізу даних норм, колегія суддів прийшла до переконання, що посадові особи податкових органів є державними службовцями і відповідно до цього мають право на призначення пенсії на умовах, передбачених статтею 37 Закону № 3723. Зазначеним законом не встановлено вичерпного переліку посад, які відносяться до посад державних службовців та яким призначається пенсія на умовах цієї статті.

Вищевикладена правова позиція узгоджується із судовою практикою Вищого адміністративного суду України від 18.03.2014 року у справі № К/9991/78414/12.

Згідно ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України принцип верховенства права полягає у тому, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Колегія суддів зазначає, що спеціальним законом, що визначає статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, є Закон України від 4 грудня 1990 року № 509-XII "Про державну податкову службу в Україні" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі по тексту - Закон № 509-XII).

Згідно з частиною першою статті 4 цього Закону Державна податкова адміністрація України, якій за змістом частин другої, третьої цієї статті підпорядковані державні податкові адміністрації в областях, а їм, у свою чергу, - відповідні державні податкові інспекції, є центральним органом виконавчої влади та відповідно до Положення про Державну податкову адміністрацію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2007 року № 778 (чинного на час виникнення спірних відносин), забезпечує реалізацію єдиної державної податкової політики, державної політики у сфері контролю за виробництвом і обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, здійснює міжгалузеву координацію у цій сфері та здійснює свої повноваження, зокрема, через державні податкові інспекції.

Посадовою особою органу державної податкової служби за правилами частини першої статті 15 Закону № 509-XII може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Державною податковою адміністрацією України. Посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації, після якої таким особам присвоюються спеціальні звання (частини п'ята, шоста статті 15 цього Закону).

Зазначеною статтею Закону № 509-XII також установлено умови, за яких особи не можуть бути службовцями податкових органів, які кореспондуються із вимогами статей 5, 12 Закону № 3723-XII щодо обмежень, пов'язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням.

Статтею 6 цього Закону визначено, що видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.

Таким чином, посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання, займають посади в державних органах щодо практичного виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, а отже, перебувають на державній службі та є державними службовцями.

Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду України від 22.10.2013 року у справі № 21-340а13, де суд вказав на те, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу»

Таким чином, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу".

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Нововолинсько-Іваничівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області залишити без задоволення, а постанову Іваничівського районного суду Волинської області від 13 липня 2017 року у справі №156/461/17 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4

Повний текст судового рішення виготовлено 28.09.17