Справа № 812/1188/17
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2017-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 вересня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1188/17

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Секірської А.Г.,

за участю секретаря - Вакуленка А.В.,

представника позивача - Фоменка Д.А., довіреність від 01.03.2017;

представника відповідача - Селіна О.В., довіреність від 16.08.2017 № 1611/9/12-32-10-00-29;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Центр полімерних технологій» до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Центр полімерних технологій» (далі - Позивач, ТОВ «Центр полімерних технологій») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Луганській області (далі - Відповідач, ГУ ДФС у Луганській області) з вимогою про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у квітні 2017 року відповідачем проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності по орендній платі за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2014 - 2016 роки ТОВ «Центр полімерних технологій» та складено акт від 13.04.2017 № 167/12-32-12-03/32060249, згідно якого встановлено факт заниження підприємством податкових зобов'язань з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності на загальну суму 436030,21 грн. На підставі акта прийнято податкові повідомлення - рішення від 11.05.2017 № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем «орендна плата з юридичних осіб» (код платежу 18010600) в загальній сумі 545037,78 грн, в тому числі: за податковими зобов'язаннями - 436030,21 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями - 109007,57 грн; від 11.05.2017 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 340,00 грн за платежем «орендна плата з юридичних осіб» (код платежу 18010600).

Податкові повідомлення-рішення були оскаржені до ДФС України, рішенням ДФС України від 17.07.2017 № 15381/6/99-99-11-03-01-25 їх залишено без змін.

Позивач вважає податкові повідомлення-рішення протиправними з таких підстав.

Камеральна перевірка податкової звітності ТОВ «Центр полімерних технологій» за 2014-2016 роки проведена контролюючим органом в порушення строків, передбачених п.76.3 ст. 76, п.102.1 ст. 102 Податкового кодексу України.

Висновки акта камеральної перевірки не ґрунтуються на вимогах закону та зроблені контролюючим органом без врахування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення спірного питання, оскільки з початку окупації м. Лисичанська в 2014 році земельна ділянка була зайнята озброєними терористичними угрупованнями, після відновлення влади України в м. Лисичанську позивач також не зміг користуватися вказаною земельною ділянкою, оскільки на ній було розташовано військовий полігон Збройних Сил України, який знаходиться там і використовується підрозділами Збройних Сил України для потреб оборони до теперішнього часу, що підтверджується копією відповіді заступника керівника Луганської обласної військово - цивільної адміністрації від 07.12.2015 вих. № 6/23-4692. Відповідно до абзацу 2 п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України у разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у користуванні в поточному році.

На підставі статті 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» позивача звільнено від сплати за користування земельною ділянкою на період антитерористичної операції. Дана норма є нормою прямої дії та не передбачає отримання сертифікату ТПП про настання форс-мажорних обставин.

Також позивач зазначив, що вимоги про стягнення з ТОВ «Центр полімерних технологій» податкового боргу з орендної плати за землю за 2014-2015 роки в сумі 316 287,72 грн вже були предметом розгляду адміністративної справи № 812/1511/16 за позовом ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області до ТОВ «Центр полімерних технологій» про стягнення плати за землю за період за 2014-2015 роки у сумі 316287,72 грн. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 у справі № 812/1511/16 скасовано постанову Луганського окружного адміністративного суду від 11.01.2017, в задоволенні позовних вимог відмовленою На думку позивача, ГУ ДФС у Луганській області намагається повторно притягнути позивача до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення, що заборонено статтею 61 Конституції України.

На підставі викладеного позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення ГУ ДФС у Луганській області від 11.05.2017 № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем «орендна плата з юридичних осіб» (код платежу 18010600) в загальній сумі 545037,78 грн та від 11.05.2017 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 340 грн за платежем «орендна плата з юридичних осіб» (код платежу 18010600).

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову від 22.09.2017 вх. № 22975/2017 (арк.спр. 83-84). Так, зазначив, що перевіркою встановлено порушення пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України у частині неподання податкової звітності з плати за землю за 2016 рік; абзацу 2 пункту 286.4 статті 286 Податкового кодексу України у частині неподання податкової звітності у разі зміни протягом року об'єкта та/або бази оподаткування; пунктів 288.1 та 288.4 статті 288 Податкового кодексу України у частині заниження суми податкових зобов'язань з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності на загальну суму 436 030,21 грн.

ГУ ДФС у Луганській області за результатами перевірки уточнюючої декларації з плати за землю за 2014 рік від 08.02.2017 № встановлено заниження суми податкового зобов'язання з орендної плати за землю за період липень - грудень 2014 року у сумі 90419,88 грн (15069,98 грн х 6). За результатами перевірки уточнюючої декларації з плати за землю за 2015 рік від 08.02.2017 № встановлено заниження суми податкового зобов'язання з орендної плати за землю у період січень - грудень 2015 року у сумі 225 868,87 грн (18822,41 грн х 12). У зв'язку з неподанням позивачем податкової декларації з плати за землю за 2016 рік, ГУ ДФС у Луганській області визначено податкове зобов'язання з орендної плати за землю за період січень - липень 2016 року (по 11.07.2016 - державна реєстрація припинення права користування) у розмірі 119741.47 грн.

У зв'язку з неподанням ТОВ «Центр полімерних технологій» податкової декларації з плати за землю за 2016 рік (граничний термін подання - 22.02.2016) та уточнюючої податкової декларації з плати за землю у зв'язку з розірванням договору оренди землі (граничний термін подання - 20.08.2016), ГУ ДФС у Луганській області застосовано штрафну санкцію у сумі 340,00 грн.

Також відповідач зазначив, що Закон № 1669 не є законом з питань оподаткування або внесення змін до Податкового кодексу України, таким чином, його положення суперечать нормам пункту 2.1 статті 2 та пункту 7.3 статті 7 Податкового кодексу України щодо визначення у тому числі й зміни основних елементів податків.

На підставі викладеного представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд дійшов наступного.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, установлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Судом установлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Центр полімерних технологій» зареєстровано як юридична особа 14.08.2002 виконавчим комітетом Лисичанської міської ради Луганської області, № запису 1 000908, що підтверджується свідоцтвом серії АОО № 190131 про державну реєстрацію юридичної особи (арк.спр. 7), випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серії АГ № 727654 (арк.спр. 8).

05.12.2013 між Лисичанською міською радою як орендодавцем та ТОВ «Центр полімерних технологій» як орендарем на підставі рішення від 21.11.2013 № 55/976 укладено договір оренди землі, відповідно до п.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення ділянки по утилізації відходів недіючого крейдового кар'єру, кадастровий номер :46:003:0004, яка знаходиться за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, південна частина міста; п.5 - нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить на період експлуатації 1506998,06 грн; п. 8 - договір укладено на п'ять років, починаючи з дати державної реєстрації права оренди відповідно до закону; п. 9 - орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі у розмірі: на період експлуатації - 180839,77 грн за рік (арк.спр. 9-15).

Відповідно до пунктів 10-12 договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням цільового призначення землі та індексів інфляції. Орендна плата вноситься орендарем щомісячно в розмірі на період експлуатації - 15069,98 грн не пізніше 30 числа наступного за звітним місяця. Розмір орендної плати переглядається щорічно у разі зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, коефіцієнтів орендної плати, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

У 2013 році сторонами договору підписано акт приймання - передачі об'єкта оренди (арк.спр. 16).

Договір оренди землі зареєстрований 27.01.2014, № запису про інше речове право 4452759, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 28.01.2014 № 16923086 (арк.спр. 19).

27.02.2015 між сторонами укладена додаткова угода до договору оренди землі від 27.01.2014, якою сторони внесли зміни в пункти 5, 9, 11 договору оренди землі, зокрема, пункт 5 змінили на: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: на період експлуатації з 01.01.2015 - 1882240,58 грн», п. 9 - «Орендна плата вноситься орендарями в грошовій формі у розмірі: на період експлуатації з 01.01.2015 - 225868,87 грн на рік», п. 11 - «Орендна плата вноситься орендарями щомісячно у розмірі: на період експлуатації з 01.01.2015 - 18822,41 грн» (арк.спр. 20-21).

На виконання вимог пункту 49.1 статті 49, пункту 50.1 статті 50, пункту 54.1 статті 54, пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України ТОВ «Центр полімерних технологій» до ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області подано податкову звітність з плати за землю:

- звітну податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік від 20.02.2014 № (арк. спр. 113-118);

- уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік від 08.02.2017 № (арк. спр. 97-99);

- звітну податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік від 20.02.2015 № (арк. спр. 119-122);

- уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік від 08.02.2017 № (арк. спр. 47-49).

Податкову звітність з плати за землю за 2016 рік позивачем не подано, що визнається сторонами.

У зв'язку з наданими уточнюючими деклараціями відповідач в інтегрованій картці платника зменшив суму податкового боргу з плати за землю, що підтверджується інтегрованою карткою платника з орендної плати з юридичних осіб (арк.спр. 104-112).

13.04.2017 уповноваженими особами ГУ ДФС у Луганській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності по орендній платі за земельні ділянки державної або комунальної власності ТОВ «Центр полімерних технологій» за 2014 - 2016 роки, за результатами якої складено акт № 167/12-32-12-03/32060249 (арк.спр.42-44).

Згідно з висновками акта дані камеральної перевірки свідчать:

- про неподання ТОВ «Центр полімерних технологій» податкової звітності з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік в порушення п. 286.2 статті 286 Податкового кодексу України, про неподання ТОВ «Центр полімерних технологій» податкової звітності з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік (уточнюючої) в порушення абз.2 п.286.4 статті 286 Податкового кодексу України, відповідальність передбачена ст. 120 Податкового кодексу України;

- про те, що в порушення п.288.1, п.288.4 ст.288 Податкового кодексу України ТОВ «Центр полімерних технологій» занизило податкові зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності на загальну суму 436030,21 грн; відповідальність передбачена пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України.

Позивач надав заперечення на акт перевірки, 04.05.2017 ГУ ДФС у Луганській області складено висновок до заперечень (вих. № 875/10/12-32-12-03-23), згідно з якими висновки акта камеральної перевірки залишено без змін (арк.спр. 45-46).

Суд вважає помилковим посилання представника позивача на те, що камеральну перевірку проведено з порушенням строків, визначених Податковим кодексом України, оскільки в силу вимог пункту 102.1 статті 102 цього Кодексу, яка регулює строки давності та їх застосування, контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення - рішення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 09.02.2016 у справі № 826/3285/15, яка у відповідності до частини першої статті 244-2 КАС України має враховуватися судом при застосуванні таких норм права.

На підставі акта камеральної перевірки від 13.04.2017 № 167/12-32-12-03/32060249 ГУ ДФС у Луганській області прийнято податкові повідомлення - рішення:

- від 11.05.2017 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «орендна плата з юридичних осіб», код платежу 18010600, на суму 545 037,78 грн, в тому числі за податковими зобов'язаннями - 436 030,21 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 109 007,57 грн (арк.спр. 47);

- від 11.05.2017 № , яким на підставі п.п.54.3.1 п.54.3 ст.54, п.120.1 ст. 120 Податкового кодексу України застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 340,00 грн (арк.спр. 48).

Позивач оскаржив зазначені податкові повідомлення - рішення до ДФС України, рішенням ДФС України від 17.07.2017 № 15381/6/99-99-11-03-01-25 залишені без змін, а скарга без задоволення (арк.спр. 50-51).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, суд виходить з такого.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

У підпункті 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата).

Відповідно до статті 269 Податкового кодексу України платниками плати за землю є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Згідно з положеннями пунктів 288.1 - 288.4 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

За пунктом 288.7 статті 288 Податкового кодексу України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 Податкового кодексу України.

За унормуванням статті 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Відповідно до пунктів 287.1, 287.3, 287.4 статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році. Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Податкове зобов'язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Отже, позивач зобов'язаний сплачувати визначені в поданих податкових деклараціях узгоджені податкові зобов'язання.

Разом з цим, відповідно до пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем додержано визначений законодавством строк подання уточнень до декларацій за 2014-2015 роки, при цьому не подано декларацію за 2016 рік.

Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 11.05.2017 № , суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Позивачем визнається обставина, що податкова звітність з плати за землю позивачем як платником орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності за 2016 рік підприємством не подавалася.

Згідно із абзацом другим пункту 286.4 статті 286 Податкового кодексу України у разі зміни протягом року об'єкта та/або бази оподаткування платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися такі зміни.

Судом установлено, що 09.09.2015 позивач звертався з листами вих. № 01/09 та 02/09 до Лисичанської міської ради з проханням зняти орендну плату по договору від 28.01.2014, оскільки на орендованій ділянці розташовані Збройні Сили України, і підприємство ділянкою не користується (арк.спр. 23, 24).

Лисичанська міська рада Луганської області надала відповідь на зазначені листи від 22.09.2015 № 2716/01-21, згідно з якою для прийняття рішення щодо припинення права оренди земельної ділянки ТОВ «Центр полімерних технологій» необхідно надати довідку ДПІ у м. Лисичанську щодо відсутності заборгованості по договору оренди землі від 27.01.2014 (арк.спр. 25-26).

12.11.2015 Лисичанська міська рада звернулася до позивача з листом № 3282/01-19 з проханням в стислий термін прийняти заходи щодо погашення заборгованості за оренду землі щ 2014 року (арк.спр. 27).

24.11.2015 за вих. № 24/6 позивач звернувся до голови Луганської обласної військово - цивільної адміністрації з проханням допомогти розірвати договір оренди від 28.01.2014 та отримати довідку, що на цій ділянці розташований військовий об'єкт (військовий полігон) - для подальшого звернення в судові інстанції з приводу незаконно нарахованої орендної плати (арк.спр. 20).

Луганською обласною державною адміністрацією, Луганською обласною військово - цивільною адміністрацією надано позивачу відповідь від 07.12.2015 № 6/23-4692, якою підтвердила, що крейдовий кар'єр (кадастровий номер: :46:003:0004) дійсно використовується підрозділами Збройних Сил України для потреб оборони (арк.спр.29).

01.06.2016 позивач звернувся до міського голови м. Лисичанська з листом № 2/2405 з проханням припинити дію договору оренди землі (арк.спр. 30).

30.06.2016 між Лисичанською міською радою та ТОВ «Центр полімерних технологій» на підставі рішення Лисичанської міської ради від 23.06.2016 № 11/175 укладено угоду про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки від 05.12.2013 (арк.спр. 31-33), державна реєстрація припинення права користування - 11.07.2016 згідно з інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 11.07.2016 (арк.спр. 34-35).

Таким чином, у строк до 20.08.2016 позивач на виконання вимог пункту 286.4 статті 286 Податкового кодексу України повинен був подати уточнюючу податкову декларацію з плати за землю у зв'язку зі зміною об'єкта оподаткування, проте не виконав зазначений обов'язок, що представником позивача визнано у судовому засіданні.

Відповідно до пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов'язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Таким чином, податкове повідомлення - рішення від 11.05.2017 № , яким на підставі п.п.54.3.1 п.54.3 ст.54, п.120.1 ст. 120 Податкового кодексу України застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 340,00 грн є правомірним, а позовні вимоги щодо його скасування задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не виконано обов'язків, передбачених пунктами 286.2, 286.4 статті 286 Податкового кодексу України, чинним законодавством не передбачено звільнення платника податків від подання податкової звітності.

Щодо позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 11.05.2017 № , суд зазначає таке.

Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 введено в дію рішення РНБО України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669) період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014.

Згідно з частиною третьою статті 11 Закону № 1669 закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

За результатами аналізу вказаних норм суд дійшов висновку, що Закон № 1669 є спеціальним законом у спірних правовідносинах, а тому його застосування не ставиться у залежність від внесення відповідних змін до Податкового кодексу України.

Крім того, Закон № 1669 прийнято у часі пізніше ніж Податковий кодекс України.

Статтею 6 Закону № 1669 (в редакції, чинній до 08.06.2016) встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнено суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Відповідно до частини п'ятої статті 11 Закону № 1669 Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014, у період з 14.04.2014 до її закінчення.

Розпорядженням КМУ від 30.10.2014 № 1053-р на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1669 був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. Відповідно до вказаного Додатку в розділі "Луганська область" пункт "Міста обласного значення" під номером 13, зокрема, зазначено: м. Сєвєродонецьк (Сєвєродонецька міська рада).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053" (далі за текстом - Розпорядження КМУ № 1079-р) зупинена дія розпорядження КМУ № 1053-р.

Розпорядженням КМУ № 1275-р на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1669 затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. Відповідно до Додатку в розділі "Луганська область" пункт "Міста обласного значення" під номером 13, зокрема, зазначено: м. Сєвєродонецьк (Сєвєродонецька міська рада).

Пунктом 3 Розпорядження КМУ № 1275-р визнано такими, що втратили чинність розпорядження КМУ № 1053-р та розпорядження КМУ № 1079-р.

Таким чином, м. Лисичанськ (Лисичанська міська рада) Луганської області є населеним пунктом, на території якого з 14.04.2014 здійснювалась та здійснюється по теперішній час антитерористична операція, а відтак, позивач користується правом, встановленим статтею 6 Закону № 1669, щодо звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

За приписами статті 10 Закону № 1669 протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Однак, статтею 6 Закону № 1669 не вимагається отримання сертифікату про засвідчення форс-мажорних обставин для звільнення від плати за землю.

Законом України від 17.05.2016 № 1365-VIII "Про внесення змін до Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування" (набув чинності 08.06.2016) внесено зміни до статті 6 Закону № 1669, а саме текст статті 6 викладено в такій редакції: "Звільнити суб'єктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону".

Отже, статтею 6 Закону № 1669 (в редакції від 08.06.2016) звільнено суб'єктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, де зазначено, що Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" м. Сєвєродонецьк (Сєвєродонецька міська рада) Луганської області в них не зазначений.

Таким чином, відповідно до положень Закону № 1669 достатньою підставою для звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності стосовно конкретних суб'єктів господарювання є встановлення факту здійснення ними діяльності на території проведення антитерористичної операції за період з 14.04.2014 по 07.06.2016, і наявність сертифікату Торгово - промислової палати в даному випадку не вимагається, тому відповідні посилання відповідача є безпідставними.

Зазначена підстава відносно позивача встановлена судом при розгляді даної справи, тому в силу положень статті 6 Закону № 1669 ТОВ «Центр полімерних технологій» протягом часу з 14.04.2014 по 07.06.2016 включно звільнено від сплати орендної плати за землю в м. Лисичанську Луганської області.

Оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням від 11.05.2017 № збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб на суму 436 030,21 грн, а саме: за періоди липень -грудень 2014 року - 90419,88 грн (по 15069,98 грн щомісяця), січень - грудень 2015 року - 225 868,87 грн (по 18 822,41 грн щомісяця) та січень - липень 2016 року - 119 741,46 грн (по 18 822,41 грн щомісяця з січня по червень 2016 року, та 6807,00 грн за липень 2016 року).

При цьому суд зазначає, що з липня 2014 року і по дату державної реєстрації припинення права користування ділянкою внаслідок розірвання договору оренди землі (11.07.2016) внаслідок проведення антитерористичної операції було позбавлене можливості користуватися земельною ділянкою - крейдовим кар'єром. У липні 2014 року в м. Лисичанську тимчасово не здійснювався контроль органами влади України. Після відновлення влади України в м. Лисичанську в серпні 2014 року товариство також не змогло користуватися вказаною земельною ділянкою, оскільки вона почала використовуватися для потреб оборони Збройними Силами України і використовувалася до 11.07.2016. Ця обставина не є спірною, підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Як зазначалося вище, позивачем вживалися активні заходи щодо припинення права користування крейдовим кар'єром та розірвання договору оренди земельної ділянки, після втручання Луганської обласної військово - цивільної адміністрації рішенням Лисичанської міської ради від 23.06.2016 № 11/175 договір оренди землі визнано таким, що втратив чинність.

Таким чином, у відповідача були відсутні підстави для нарахування орендної плати за землю у період з липня 2014 року по 08.06.2016 з огляду на те, що стаття 6 Закону № 1669 є нормою прямої дії, а період з 09.06.2016 по 11.07.2016 - з огляду на відсутність фактичного користування земельною ділянкою, про що було відомо податковому органу.

Відповідно до пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

В оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні нараховано позивачу штрафні (фінансові) санкції у розмірі 109007,57 грн.

Однак, з огляду на те, що за результатами розгляду справи суд прийшов до висновку про безпідставність визначення контролюючим органом позивачу податкового зобов'язання з орендної плати на загальну суму 436030,21 грн, застосування відповідачем штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання також є безпідставним.

З огляду на наведене, податкове повідомлення -рішення від 11.05.2017 № є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою цієї статті якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у сумі 8180,68 грн (арк.спр. 2).

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, судові витрати належить відшкодувати на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до задоволеної частини вимог.

Так, ціна позову становить 545377,78 грн (100%), задоволена частина вимог - 545037,78 грн (99,94%), відхилена частина вимог - 340,00 грн (0,06%).

Таким чином, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Луганській області на користь ТОВ «Центр полімерних технологій» підлягають судові витрати в сумі 8175,77 грн (8180,68 грн х 99,94%).

На підставі частини третьої статті 160 КАС України у судовому засіданні 29 вересня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено до 02 жовтня 2017 року, про що згідно вимог частини другої статті 167 КАС України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167, 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Центр полімерних технологій» до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Луганській області від 11.05.2017 № , яким збільшено товариству з обмеженою відповідальністю «Центр полімерних технологій» суму грошового зобов'язання за платежем «орендна плата з юридичних осіб», код платежу 18010600, на суму 545 037,78 грн, в тому числі за податковими зобов'язаннями - 436 030,21 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 109 007,57 грн.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Центр полімерних технологій» (93108, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Жовтнева, 311, ідентифікаційний код юридичної особи 32060249) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Луганській області (93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 72, ідентифікаційний код юридичної особи 39591445) витрати зі сплати судового збору у розмірі 8175,77 (вісім тисяч сто сімдесят п'ять гривень 77 коп.) грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити за необгрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 02 жовтня 2017 року.

Суддя А.Г. Секірська