Справа № 826/6952/16
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 вересня 2017 року м. Київ К/800/26666/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Швець В.В., перевіривши касаційну скаргу Національної поліції України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, третя особа - Департамент патрульної поліції в особі Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

До Вищого адміністративного суду України надійшла зазначена касаційна скарга.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 3 серпня 2017 року касаційну скаргу залишено без руху у зв'язку з невідповідністю вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, а особі, яка її подала, надано строк для усунення вказаних недоліків.

У визначений строк недоліки усунуто.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ від 25 березня 2016 року №190 о/с в частині причин формулювання звільнення зі служби в поліції на підставі пункту 5 частини 1 статті 77 (через службову невідповідність) Закону України «Про Національну поліцію» та зобов'язати Національну поліцію України змінити формулювання причин звільнення позивача з посади через службову невідповідність на звільнення за власним бажанням згідно поданого ним рапорту від 9 березня 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на відсутність підстав для звільнення його зі служби через службову невідповідність, оскільки він має належні показники роботі, нагороди та подяки за службу, дисциплінарний статут проходження служби не порушував, результати тестування має вище середнього.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2017 року, позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Національної поліції України від 25 березня 2016 року №190 о/с в частині причин формулювання звільнення позивача за пунктом 5 частини 1 статті 77 (через службову недбалість) Закону України «Про Національну поліцію» та змінено формулювання причин звільнення позивача на пункт 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію».

Так, судами встановлено, що позивач проходив військову службу в органах внутрішніх справ з 1996 року.

Наказом Національної поліції України від 20 листопада 2015 року №210 о/с відповідно до Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465 з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначення на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення із служби в поліції через службову невідповідність в Національній поліції України було призначено проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції, міжрегіональних територіальних органів (ДВБ, ДПН, ДЗЕ, ДК).

Позивач за результатами тестування загальних здібностей та навичок набрав 32 бали, за результатом тестування на знання законодавчої бази - 36 балів.

Атестаційною комісією за результатами розгляду матеріалів, інформаційної довідки та висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», прийнято рішення, що позивач «займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», про що свідчить відповідний атестаційний лист від 18 лютого 2016 року.

Наказом Національної поліції України 25 березня 2016 року №190 о/с «По особового складу» відповідно до вимог пункту 5 частини 1 статті 77 (через службову невідповідність) Закону України «Про Національну поліцію» позивача звільнено зі служби в поліції з 25 березня 2016 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що прийняття рішення про проведення атестації відносно конкретного поліцейського та, власне, проведення атестації може мати місце у виключних випадках, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність. При цьому такі підстави для проведення атестації, як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби; метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей. Таким чином, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України «Про Національну поліцію». У даному випадку відповідача були відсутні правові підстави для призначення та проведення атестації позивача.

Крім того, апеляційний суд виходив з того, що приймаючи рішення про невідповідність займаній посаді та звільнення позивача, відповідачем не було враховано та використано жодних відомостей, які свідчать про особисті, ділові та професійні якості позивача, а також про його освітньо-кваліфікаційні якості, фізичну підготовку, відомості щодо оцінки перспектив службової діяльності у Національній поліції, відомостей про заохочення, просування по службі, наявність дисциплінарних стягнень, заохочень, результатів тестування.

Також апеляційний суд виходив з того, що в матеріалах справи відсутні положення, інструкції, інші документи, які свідчать про те, що використаного обсягу матеріалів під час оцінювання було достатньо для прийняття рішення про невідповідність позивача займаній посаді та звільнення.

Крім того, апеляційний суд виходив з того, що з атестаційного листа вбачається, що позивач сумлінно ставиться до виконання службових обов'язків із забезпеченням взаємодії із структурними підрозділами центрального управління Національної поліції з організації виконання ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, має достатню теоретичну підготовку та практичний досвід роботи, відзначається високою дисципліною, уболіває за результати своєї праці, стосунки в колективі будує правильно, у спілкуванні ввічливий, користується повагою та авторитетом у товаришів по роботі, у стройовому відношенні підтягнутий, фізично розвинений добре, володіє табельною зброєю та технічними засобами, що знаходяться на озброєнні органів внутрішніх справ, знає підстави та правила їх застосування, на виконання вимог наказів Національної поліції відряджався до Донецької та Луганської областей для виконання завдань, визначених Законом України «Про боротьбу з тероризмом».

З урахуванням викладеного, судами першої та апеляційної інстанцій не встановлено жодних відомостей, які б свідчили про неналежне виконання позивачем своїх службових обов'язків в органах внутрішніх справ та в органах національної поліції, вказували на його службову невідповідність, немає підстав для застосування до позивача обмежень, передбачених Законом України «Про очищення влади» та відтак необхідності для звільнення з органів національної поліції.

Національна поліція України подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити не лише посилання на помилкове застосування норм матеріального права при вирішенні справи та порушення судами норм процесуального права, а і пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи.

У касаційній скарзі Національна поліція України посилається на те, що така підстава для звільнення, як через службову невідповідність згідно пункту 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», є окремою підставою для звільнення і не є видом дисциплінарного стягнення, передбаченого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України». Цей закон регулює порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, а тому при звільненні поліцейського зі служби в поліції через службову невідповідність роботодавець не повинен дотримуватися цього порядку.

Крім того, відповідач посилається на те, що законодавець наділив керівника поліції повноваженнями по прийняттю рішення про проведення атестування поліцейських, в тому числі для вирішення питання про звільнення зі служби через службову невідповідність. Рішення про проведення атестування у встановленому порядку не визнано протиправним стосовно атестування позивача після призначення його на посаду поліцейського, а тому воно не суперечить статті 57 Закону України «Про Національну поліцію». При цьому, позивачем не оскаржувався висновок атестаційної комісії про його невідповідність займаній посаді, що в свою чергу свідчить про те, що він виданий з дотриманням вимог чинного законодавства Крім того, відповідач вказує, що позивач погодився із вказаним рішенням атестаційної комісії.

Проте із вказаними доводами Національної поліції України погодитись не можна з огляду на те, що поліцейський може бути звільнений через службову невідповідність на підставі пункту 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» лише в крайньому випадку та за умови дотримання порядку накладення дисциплінарного стягнення. В той же час в матеріалах справи докази, які б вказували на невідповідність позивача займаній посаді, наприклад такі як акт відповідного службового розслідування, документи, що характеризують позивача з негативної сторони або вказують на низький професійний рівень відсутні. Атестаційною комісією при прийнятті рішення про невідповідність займаній посаді не враховувались особова справа позивача, виконання ним функціональних обов'язків, не здійснено аналізу показників службової діяльності, заохочень та відсутності дисциплінарних стягнень, не встановлено жодного критерію відносно позивача як некваліфікованого працівника, а тому відповідач, приймаючи оскаржуваний наказ про звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність, діяв з порушенням вимог статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки особа, яка її подала, не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Національної поліції України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, третя особа - Департамент патрульної поліції в особі Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, а додані до касаційної скарги матеріали повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Швець