Справа № 552/3337/17
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 р. Справа № 552/3337/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Присяжнюк О.В. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на постанову Київського районного суду м. Полтави від 01.08.2017р. по справі № 552/3337/17

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області третя особа Полтавський обласний військовий комісаріат

про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до суду першої інстанції в якому просив:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 09.04.2017р. в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірах зазначених у довідці Військового інституту телекомунікацій та інформатизації про додаткові види грошового забезпечення від 04.12.2016р. № 13/182/363 та здійснити виплату суми перерахунку за минулий час, починаючи з 09.04.2016р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в місячний строк з дня набрання постановою законної сили подати до суду звіт про виконання судового рішення.

Постановою Київського районного суду від 01.08.2017р. адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 09.04.2017р. в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірах зазначених у довідці Військового інституту телекомунікацій та інформатизації про додаткові види грошового забезпечення від 04.12.2016р. №13/182/363.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в місячний строк з дня набрання постановою законної сили подати до суду звіт про виконання судового рішення.

ОСОБА_1 не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині відмови в позові, вважаючи що судом при прийнятті рішення вирішено не всі позовні вимоги, подав апеляційну скаргу в якій просить змінити постанову Київського районного суду від 01.08.2017р. виклавши резолютивну частину рішення в такій редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 09.04.2017р. в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірах зазначених у довідці Військового інституту телекомунікацій та інформатизації про додаткові види грошового забезпечення від 04.12.2016р. № 13/182/363 та здійснити виплату суми перерахунку за минулий час, починаючи з 09.04.2016р.».

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - відповідач), не погодившись з рішенням суду першої інстанції подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову Київського районного суду від 01.08.2017р. та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судом встановлено, що майор ОСОБА_1 з 24.07.2012р. звільнений з Військового інституту телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» в запас за п. «г» ч. 6 (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) з посади старшого викладача кафедри № 32 та з 13.09.2012р. виключений зі списків особового складу інституту, є пенсіонером та перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. (а.с. 7)

08.04.2017р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, оскільки при призначенні пенсії не були враховані грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, які він отримував за 24 останні календарні місяці служби перед днем звільнення і з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. (а.с. 9)

24.04.2017р. Головним управлінням ПФУ України в Полтавській області позивачу надана відповідь № 192/М-03 в якій зазначено про відсутність підстав для перерахунку пенсії, так як грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не віднесена до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Позивач вважаючи таку відмову протиправною звернувся до суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, а тому у відповідача не було правових підстав для відмови позивачу у включенні до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, та її перерахунку грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що позовні вимоги мають бути задоволені у повному обсязі з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами врегульовані Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Частинами 1-3 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців.

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та інших розвідувальних органів (додаток № 25 до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294) до одноразових видів грошового забезпечення віднесені, зокрема, одноразова допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений ст.9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Відповідно до ч.1 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260 (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин)

З аналізу вищенаведених нормативних актів вбачається, що розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (пп.3 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294, пп.30.4 п.30 р.ХХХ Інструкції).

Крім того, особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять службу за контрактом, для вирішення соціально-побутових питань один раз на рік надається матеріальна допомога в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (пп.3 п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294, пп.пп.33.1, 33.3 п.33 р.ХХХІІІ Інструкції).

Таким чином, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та матеріальна допомога на оздоровлення є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, а тому мають враховуватися при обчисленні пенсії.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеною у постанові від 10.03.2015р. у справі №21-70а15.

З наявної в матеріалах справи довідки виданої Військовим інститутом телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» від 04.12.2016р. № 13/182/363 про види грошового забезпечення, вбачається, що ОСОБА_1 отримував грошове забезпечення, в тому числі матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та матеріальну допомогу на оздоровлення, з яких було сплачено єдиний соціальний внесок, та які мають бути включені до перерахунку пенсії позивача. (а.с.8)

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, які виплачувалися позивачу і з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовця, з якого обчислюється пенсія, а тому у відповідача відсутні правові підстави для відмови позивачеві у перерахунку пенсії з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та задовольнив позов з дотриманням вимог матеріального права, а тому апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню.

Проте колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в позові в частині позовних вимог про здійснення виплати суми перерахунку за минулий час починаючи з 09.04.2016р.

Задовольняючи позов з 09.04.2017р. суд першої інстанції виходив з дати звернення позивача до пенсійного органу з заявою про здійснення перерахунку пенсії.

Проте судом першої інстанції не враховано , що відповідно до ч.1,2 ст.63 Закону України " Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з ві1йськової служби, та деяких інших осіб" перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовців, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону проводиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього закону. При цьому перерахунок проводиться за минулий час , але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше , ніж з дня введення в дію цього Закону.

Враховуючи, що позивачем 08.04.2017р. подано до пенсійного органу довідку про види грошового забезпечення від 04.12.2016р., перерахунок його пенсії має бути проведений відповідачем за минулий час , але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів, тобто з 09.04.2016р., а отже в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги про здійснення виплати суми перерахунку пенсії за минулий час починаючи з 09.04.2016р. підлягають задоволенню, а постанова суду першої інстанції в частині відмови в позові скасуванню, з прийняттям нової постанови, а апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, оскільки наявні підстави для скасування постанови суду першої інстанції в частині відмови в позові, а не для її зміни.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неповно було встановлено обставини справи та порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 01.08.2017р. по справі № 552/3337/17 скасувати в частині відмови в позові та прийняти нову постанову, якою в цій частині позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірах зазначених у довідці Військового інституту телекомунікацій та інформатизації про додаткові види грошового забезпечення від 04.12.2016р. № 13/182/363 починаючи з 09.04.2016р.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Присяжнюк О.В. Курило Л.В.
Повний текст постанови виготовлений 25.09.2017 р.