Справа № 820/4016/17
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 р. № 820/4016/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Шаталової Н.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "ФІРМА "ІНЕКС" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне підприємство «ФІРМА ІНЕКС» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області № від 21.06.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що контролюючим органом, при складанні висновків перевірки та прийнятті податкового повідомлення - рішення № від 21.06.2017 було порушено норми Податкового кодексу України, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", у зв'язку із чим, оскаржувані податкові повідомлення - рішення підлягають скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на приписи Податкового кодексу України, зазначив, що порушені норми податкового законодавства щодо нарахування ПДВ, а тому просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватне підприємство Фірма "ІНЕКС" (код 32134472) зареєстровано як юридична особа, місцезнаходження юридичної особи: 61001, Харківська обл., місто Харків, проспект Московський, будинок 47, інформація про юридичну особу підтверджена, не перебуває у стані припинення, також є платником ПДВ.

Судом встановлено, що фахівцями контролюючого органу на підставі наказу №1466 від 12.04.2017, направлень на проведення перевірки від 13.04.2017 за №2199 , згідно із п.п. 78.1.1. п. 78.1 ст. 78, п. 82.2, ст. 82 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного підприємства Фірма "ІНЕКС" з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо визначення нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «ВІАТЕЛ» (податковий номер 38876259), що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за період з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року, ТОВ «Міжнародна промислова компанія» (податковий номер 35629258),що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за період з 01.03.2014 по 30.04.2014, ТОВ «СЕОЛАН» (податковий номер 39072643) що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за період з 01.082014р по 31.08.2014, ПП «Альватрейдінг» (податковий номер 39334823),що містяться у податкових деклараціях за період з 01.04..2015 по 31.07.2015 р., ТОВ «Верітас-торг» податковий номер 39843313), що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за період з 01.12.2015 року по 31.01.2016 року. Результати перевірки оформлені актом №3287/20-40-14-21-07/32134472 від 03.05.2017.

За наслідками перевірки контролюючим органом встановлено порушення: абз. «а» п.198.12, п.198.3 п.198.6 ст.198, п.201.10,ст..201 Податкового Кодексу п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, в результаті чого, завищено податковий кредит та занижено податок на додану вартість до сплати в сумі 168 961 грн., в тому числі по періодам: за березень 2014 року в сумі 19625 грн., квітень 2014 року в сумі 35856 г8рн.,квітень 2015 року в сумі 18673 грн., травень 2015 року в сумі 17342 грн., червень 2015 року в сумі 34840 грн., липень 2015 року в сумі 23465 грн., грудень 2015 року в сумі 7040 грн., та січень 2016 року в сумі 12 120 грн.; ПП Фірма «ІНЕКС» не підтверджено реальність здійснення господарських операцій, іх реальності та повноти відображення в обліку за період березень квітень 2014 року по взаємовідносинам з ТОВ «Міжнародна промислова компанія» (податковий номер 35629258), за період квітень-липень 2015 року по взаємовідносинам з ПП «Альватрейдинг» (податковий номер 30334823) та за період грудень2015 року-січень 2016 року по взаємовідносинам з ТОВ Верітас Торг» (податковий номер 39843313).

Таким чином, за результатами висновків викладених в акті перевірки, ДФС у Харківській області м. Харкова винесено податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 21.0.06.2017 ,яким збільшено суму грошового зобовязання з ПДВ у розмірі 253441,50грн., за основним платежем - 168961,00 та штрафними( фінансовими) санкціями 84480,50 грн.

Згідно Рішення ДФС України про результати розгляду скарги від 22.08.2017за №18694/6/99-99-11-01-08-25 податкове повідомлення рішення ГУ ДФС у Харківській області № НОМЕР_1 від 21.0.06.2017 залишено без змін, а скарга без задоволення.

Перевіряючи обґрунтованість висновків фахівців ДФС у Харківській області викладених в акті перевірки, судом встановлено наступне.

Між ТОВ «ВІАТЕЛ» (виконавець) та ПП Фірма «ІНЕКС» (Замовник) укладено договір про надання послуг від 17.12.13 № 171213 . Згідно п.1.1. договору про надання послуг замовник доручає, а виконавець приймає на себе обовязок з надання послуг по перевірці та контролю за виконанням обовязків співробітниками замовника. Факт виконання цього договору підтверджується залученими до матеріалів справи первинними бухгалтерськими документами актами виконаних робіт № 1513 від 15.01.2014р., № 3118 від 31.01.2014р., № 1411 від 14.02.2014р., податковими накладними № 1513 від 15.01.2014р., № 3118 від 31.01.2014р., № 1411 від 14.02.2014р., платіжними дорученнями про сплату коштів, які містяться в матеріалах справи. (а.с. 124-140т.1)

ТОВ «ВІАТЕЛ» та ПП Фірма «ІНЕКС» договір № 230913 від 23.09.2013 року. Згідно з п.1.1. договору про надання послуг Замовник доручає ,а виконавець приймає на себе обовязок з надання послуг щодо фізичної підготовки особового складу замовника. Факт виконання цього договору підтверджується залученими до матеріалів справи первинними бухгалтерськими документами актами виконаних робіт № 1410 від 04.02.2014р., № 2825 від 28.02.2014р., № 2824 від 28.02.2014р., № 3117 від 31.01.2014, № 1512 від 15.01.2014, податковими накладними № 1410 від 04.02.2014р., № 2825 від 28.02.2014р., № 2824 від 28.02.2014р., № 3117 від 31.01.2014, № 1512 від 15.01.2014, платіжними дорученнями про сплату коштів, які містяться в матеріалах справи. (а.с. 141-146 т.1, 41 54 т.3)

ТОВ «МІЖНАРОДНА ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ» (Продавець) та ППФ «ІНЕКС» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу № 200314 від 20.03.2014 року. Відповідно з п.1.1. договору та додатку №1 до договору Продавець зобовязався продати, а покупець зобовязався купити шоломи противоударні «Ш-307 в кількості 50 штук на загальну суму 58000,00 грн. в т.ч ПДВ-9666,66грн. Факт виконання договору підтверджується видатковою накладною від 20.03.2014 року № МП-288 та податковою накладною № 288 від 20.03.2014, платіжним дорученням № 1433 від 07.04.2014 про сплату товару.

ТОВ «МІЖНАРОДНА ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ» (Продавець) та між ППФ «ІНЕКС» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу № 210314 від 21.03.2014 року. Відповідно з п.1.1. договору та додатком №1 до договору Продавець зобовязався продати ,а покупець зобовязався купити Бронежилети «Панцирь 3-95» в кількості 50 штук на загальну суму 59750,00 грн. в т.ч. ПДВ 9 958,33. Факт виконання договору підтверджується видатковою накладною № МП-323 від 21.03.2014, податковою накладною № 323 від 21.03.2014, платіжним дорученням № 1439 від 08.04.2014 про сплату товару.

ТОВ «МІЖНАРОДНА ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ» (Продавець) та між ППФ «ІНЕКС» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу № 140414 від 14.04.2014 року. Відповідно з п.1.1. договору та додатком №1 до договору Продавець зобовязався продати, а покупець зобовязався купити ліхтарь «Maglite S6D»в кількості 83 штук на загальну суму 215136,00 в т.ч ПДВ-35856.00 грн. Факт виконання договору підтверджується видатковими накладними №МП-326 від 21.04.2014 р., №МП- 424 від 25 квітня 2014, № МП-366 від 23.04. 2014 року, № МП-461 від 29.04.2014, а також податковими накладними.№ 326 від 21.04.2014, № 461 від 29.04.2014, № 424 від 25.04.2014, № 366 від 23.04.2014, платіжними дорученнями № 1477від 06.05.2014р,.№ 1485 від 07.05.2014р.,№ 1488 від 12.05.2014 , № 1491 від 13.05.2014 про сплату товару.

Факт транспортування товару отриманого від ТОВ «МІЖНАРОДНА ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ» підтверджується подорожними листами № 48276 від 20 березня 2014 року, № 48277 від 21 березня 2014 року, № 48468 від 21 квітня 2014 року,48470 від 23 квітня 2014р. № 48472 від 25 квітня 2014р. № 48476 квітня 2014р., які містяться в матеріалах справи. Наявність у ППФ «ІНЕКС» власного транспортного засобу підтверджується договором поставки № 708 від 02.07.2013р., свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САР 957098, які містяться в матеріалах справи.

Оплата товару була здійснена ТОВ «ВІДРОДЖЕННЯ» на підставу договору уступки права вимоги, що підтверджується відповідними письмовими повідомленнями.

Суд зазначає ,що отриманий товар був оприбуткований позивачем, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 631 та переданий для використання, що підтверджується актами приймання передачі (внутрішього переміщення) основних засобів. (а.с. 33-35т.2)

Між ТОВ «СЕОЛАН» (виконавець) та ППФ «ІНЕКС» укладено договір № 220314 від 22.03.2014 року. Згідно з п.1.1. договору про надання послуг Замовник доручає ,а виконавець приймає на себе обовязок з надання послуг щодо фізичної підготовки особового складу замовника. Також між цими сторонами укладено договір № 060314 від 06.03.2014 про надання послуг, згідно п.1.1. договору про надання послуг замовник доручає, а виконавець приймає на себе обовязок з надання послуг по перевірці та контролю за виконанням обовязків співробітниками замовника. Факт виконання цього договору підтверджується залученими до матеріалів справи первинними бухгалтерськими документами актами виконаних робіт, податковими накладними, платіжними дорученнями про сплату коштів, які містяться в матеріалах справи. (а.с. 179-197т.1)

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ПП «АЛЬВАТРЕЙДИНГ» укладено договір № 27/1 від 27.02.2015 року. Згідно п.1.1. договору про надання послуг замовник доручає, а виконавець приймає на себе обовязок з надання послуг по перевірці та контролю за виконанням обовязків співробітниками замовника.Факт виконання цього договору підтверджується залученими до матеріалів справи первинними бухгалтерськими документами актами виконаних робіт, податковими накладними, платіжними дорученнями про сплату коштів, які містяться в матеріалах справи. (а.с. 198-212 т.1)

Також між позивачем та ПП «АЛЬВАТРЕЙДИНГ» укладено договір про надання послуг з фізичної підготовки особового складу від 27.02.2015 року № 27/2 з додатком №1 до нього . Згідно з п.1.1. договору про надання послуг замовник доручає,а виконавець приймає на себе обовязок з надання послуг щодо фізичної підготовки особового складу для підтримання їх у фізичній формі. Фізична підготовка особового складу здійснюється згідно списків особового складу.

Факт виконання цього договору підтверджується залученими до матеріалів справи первинними бухгалтерськими документами актами виконаних робіт, податковими накладними, платіжними дорученнями про сплату коштів, які містяться в матеріалах справи. (а.с. 213-226 т.1) Суд зазначає, що отримані роботи та послуги були оприбутковані позивачем, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 631.

Між позивачем та ТОВ «ВЕРІТАС-ТОРГ» укладено договір про надання послуг з фізичної підготовки особового складу від 26 листопада 2015 року № 26/11-15 з додатком №1 до нього . Згідно з п.1.1. договору про надання послуг замовник доручає, а виконавець приймає на себе обовязок з надання послуг щодо фізичної підготовки особового складу для підтримання їх у фізичній формі. Фізична підготовка особового складу здійснюється згідно списків особового складу.

Факт виконання цього договору підтверджується залученими до матеріалів справи первинними бухгалтерськими документами актами виконаних робіт, податковими накладними, платіжними дорученнями про сплату коштів, які містяться в матеріалах справи. (а.с. 227-235 т.1)

Суд зазначає, що отримані послуги та роботи від вищезазначених контрагентів були оприбутковані позивачем, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 631.Судом встановлено, що податкові накладні, відповідають вимогам ст. 201 Податкового кодексу України.

Також суд зазначає, що предметом правочинів є роботи та послуги, котрі не обмежені в цивільному обороті, зміст прав та обовязків сторін спірних правочинів не суперечать закону. Також надання послуг з фізпідготовки та проведення перевірок не потребують ліцензії, як це зазначено в акті перевірки.

Платіжні доручення засвідчують факт виконання ПП Фірма «ІНЕКС» зобовязань по оплаті вартості отриманих послуг, товарів, шляхом вибуття коштів шляхом безготівкових розрахунків із власності даного субєкта господарювання в оплату вартості наданих послуг свідчать про відсутність наміру безпідставно отримати податкову вигоду.

Відповідно до ст. 9 Закону України про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операції є первинні документи,які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції,а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені документи можуть бути складені на паперових або на машинних носіях і повинні мати обовязкові реквізити: назву документа;дату і місце складання; назву підприємства,від імені якого складається документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб,відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення,особистий підпис або інші дані,що дають змогу ідентифікувати особу,яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи по взаємовідносинам з ПП Фірма «ІНЕКС» з вищезазначеними контрагентами оформлені належним чином та у відповідності до приписів чинного законодавства України, документи не мають дефекту форми, змісту або походження, які в силу положень ст..44 Податкового кодексу України , ст.. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1994 року № 88 спричиняють втрату первинними документами юридичною сили.

На час укладання договорів контрагенти позивача зареєстровані як юридичні особи та були платниками податку на додану вартість, свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Міжнародна промислова компанія» анульовано 13.05.2015 року та ТОВ «ВЕРІТАС-ТОРГ» анульовано 06.04.2017 року.

Як вбачається із матеріалів справи, надані послуги ПП «АЛЬВАТРЕЙДІНГ», та ТОВ «ВЕРІТАС-ТОРГ» були використані для забезпечення господарської діяльності, зокрема, шляхом підготовки та перевірки співробітників позивача для здійснення охорони обєктів та створення безпеки на обєктах, які знаходяться під охороною підприємства, що підтверджується наданими первинним документами: наказами на проведення фізичної підготовки особового складу, штатним розкладом, списками співробітників, графіками відвідування занять, відомостями перевірки обєктів. Крім того, суд зазначає ,що для фактичного здійснення господарської операції щодо надання послуг з охорони обєктів позивач забезпечений кількістю персоналу, що підтверджується даними штатного розкладу, де зазначено про наявність в штаті позивача 109 охоронців.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем включено до складу податкового кредиту суми ПДВ з придбання товарів, послуг у ТОВ «ВІАТЕЛ», ТОВ «Міжнародна промислова компанія», ПП «Альватрейдинг» ТОВ «ВЕРІТАС ТОРГ, ТОВ «СЕОЛАН».

Таким чином, ТОВ «ВІАТЕЛ», ТОВ «Міжнародна промислова компанія», ПП «Альватрейдинг» ТОВ «ВЕРІТАС ТОРГ, ТОВ «СЕОЛАН» виконали свої зобовязання за вказними вище договорами, а ППФ «ІНЕКС» отримав товари, послуги за цими договорами, які відображені у податковому та бухгалтерському обліку Позивача.

Наявні у справі докази не містять жодних доказів наявності між позивачем та контрагентами позивача взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в Державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст. 11 КАС України не виявлено.

При цьому суд зважає, що господарські відносини між ПП фірма «Інекс» та ТОВ «Віател» за вищевказаними договорами вже були предметом розгляду у справі № 820/15226/14 та постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року та ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2014 не встановлено нереальності здійснення господарської діяльності між вказаними субєктами господарювання. (а.с. 8-18 т.2)

Господарські відносини між ПП фірма «ІНЕКС» та ТОВ «Сеолан» за вищевказаними договорами вже були предметом розгляду у справі № 820/237/15 та постановою Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2014 та ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.03.2015 не встановлено нереальності здійснення господарської діяльності між вказаними субєктами господарювання. (а.с. 36-48 т.2)

Крім того, факт наявності у Позивача ПП Фірма «ІНЕКС» матеріально-технічних ресурсів, персоналу, свідчать про наявність умов необхідних для здійснення основного виду діяльності діяльність приватних охоронних служб та здійснення позивачем зазначеного виду діяльності відповідно до виданої ліцензії, що не заперечується відповідачем.

Порядок формування податкового кредиту здійснюється відповідно до ст.. 198 ПК України.

Згідно п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг,але не вище рівня зазначених цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою встановленою пунктом 193.1. статті 193 цього кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою іх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Виходячи з вимог пп. «а» п. 198.1. ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання послуг.

У відповідності до п.198.2 ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів /послуг, що підтверджено податковою накладною.

Аналіз чинного законодавства вказує н6а те, що законодавець не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентом податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків (позивача) і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Таким чином ,позивачем було повністю дотримано всіх вимог ПК України з реалізації права на податкових кредит, ним було подано декларацію з ПДВ, розрахунок податку на додану вартість та суми бюджетного відшкодування.

Вказані позивачем суми підтверджені наявними у матеріалах справи первинними бухгалтерськими документами.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень,дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок ,щодо доказування правомірності свого рішення,дії чи бездіяльності покладається на відповідача,якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено факт порушення позивачем п.198.3.,п.198.4 ст.198 ПК України при формуванні податкового кредиту по взаємовідносинах з вищєзазначеними контрагентами.

Посилання відповідача на акти про неможливість проведення зустрічних звірок субєкта господарювання що до підтвердження господарських відносин із платником податків, суд не бере до уваги, оскільки Податковий кодекс України не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів. Якщо контрагенти не виконали свого зобовязання по сплаті податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Також суд зазначає, що в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» позивач та контрагенти позивача є окремими субєктами права зі статусом юридичної особи, а відтак позивач та контрагенти позивача є окремими платниками податку на додану вартість. За таких обставин, межі юридичної відповідальності платника податку ПДВ, яка (слід розуміти відповідальність) відповідно ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер,поширюється на діяння, що визначається законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення субєкта права до відповідальності за діяння,що було вчинено іншою особою,є неможливим, за винятком встановлених ст..228 Цивільного кодексу Україн6и та ст..207 і 208 Господарського кодексу України випадків свідомого укладання таким субєктом права нікчемного правочину з метою відображення первинних документів в податковому обліку без фактичного проведення господарських операцій.

Саме така правова позиція викладена Європейським судом з прав людини (рішення від 22.01.209 у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії (заява № 30991/03) а також Верховним судом України (постанова від 09.09.2008 у праві № 21-500во08,постанова від 01.06.2010 у справі № 21-573во10,постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ЗАТ «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської ОДЖПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення,постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ТОВ «Фірма «ВІК» до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсним податкових повідомлень рішень).

Згідно з ч.1 ст.242-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте по результатам розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень,які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт,що містить зазначені норми права,та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Також суд не бере до уваги висновки податкового органу щодо відсутності у контрагентів Позивача персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень та транспортних засобів необхідних для здійснення господарської діяльності, відсутність за місцем податкової адреси тощо, оскільки дані висновки не враховують нічим не обмеженого права підприємства укладати цивільно-правові угоди оренди приміщень, устаткування та автотранспорту та використання залучених за такими цивільно-правовими угодами трудових та інших ресурсів у власній господарській діяльності.

Виходячи з наведеного, фактичні обставини справи обєктивно засвідчують здійснення господарської діяльності між ПП Фірма «ІНЕКС» та ТОВ «ВІАТЕЛ», ТОВ «Міжнародна промислова компанія», ПП «Альватрейдинг» ТОВ «ВЕРІТАС ТОРГ, ТОВ «СЕОЛАН» та правомірність віднесення позивачем до податкового кредиту з податку на додану вартість суми витрат відповідно до первинних бухгалтерських документів та по податковим накладним, які виписані на виконання умов договірних відносин.

Відповідно до п.п.1,3 ч.3 ст 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією за такими законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення рішення від 21 червня 2017 року № НОМЕР_1 винесене ГУ ДФС У Харківській області м. Харкова не обґрунтовано, не у відповідності до чинного законодавства, через що позовні вимоги про скасування податкового повідомлення рішення підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Приватного підприємства "ФІРМА "ІНЕКС" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 21.06.2017 року № НОМЕР_1.

Стягнути на користь Приватного підприємства "ФІРМА "ІНЕКС" (м. Харків, просп. Московський, 47, ) сплачену суму судового збору в розмірі 3801 (три тисячі вісімсот одна) грн. 62 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, ).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 29 вересня 2017 року.

Суддя Д.А.Волошин