Справа № 4417/12/2070
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2012-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 квітня 2012 р. № 2-а- 4417/12/2070

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко О.В. при секретарі судового засідання Кузьменко Ю.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 міської ради
до ОСОБА_2
про обмеження права на збори,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 міська рада, звернувся до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд обмежити права на збори шляхом заборони ОСОБА_2 (61001, м. Харків, вул. Молодої Гвардії, 5) та іншим учасникам цієї акції проведення з 07.04.2012 з 08.00 год. безстрокової акції протесту навколо будівлі Апеляційного суду Харківської області на м. Руднєва, 36 у м. Харкові зі встановленням наметів.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 03.04.2012 року до ОСОБА_1 міської ради надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про проведення з 07.04.2012 року з 08-00 год. безстрокової акції на підтримку рішення ПАРЕ щодо негайного звільнення політвязнів з встановленням наметів навколо Апеляційного суду Харківської області на м. Руднєва, 36, у м. Харкові. Орієнтовна кількість учасників акції 30 чоловік. 04.04.2012 року на засіданні узгоджувальної комісії виконавчого комітету міської ради з розгляду повідомлень щодо організації та проведення зборів, мітингів, походів та демонстрацій в м. Харкові було розглянуто вищевказане повідомлення ОСОБА_2 та за результатами розгляду узгоджувальна комісія вирішила вважати неможливим проведення даного масового заходу. Комісія виходила з того, що мітинги незалежно від кількості їх учасників не повинні заважати вільному руху транспортних засобів та проходу перехожих, а також не допускається проведення мітингів, пікетів безпосередньо перед адміністративними будівлями установ та організацій, що заважає роботі або якимось чином перешкоджає населенню відвідувати ці установи та організації. В заяві відповідача чітко не визначений час закінчення заходу, не оговорено форми та методи гарантованого забезпечення заінтересованими особами громадського порядку під час проведення заходу. Крім того, на м. Руднєва знаходиться сквер, який є одним з найулюбленіших місць відпочинку мешканців та гостей м. Харкова, де постійно перебуває велика кількість громадян, проводять дозвілля, тощо. Встановлення наметів при проведенні масового заходу суперечить Правилам благоустрою території м. Харкова, затверджених рішенням 16 сесії ОСОБА_1 міської ради 3 скликання від 16.06.2000р. (в редакції рішення 13 сесії ОСОБА_1 міської ради 5 скликання від 25.04.2007р. № 91/07) відповідно до п. 4 § 5.2 яких встановлено, що у межах «червоних ліній» міських вулиць і доріг забороняється встановлювати намети та влаштовувати місця для відпочинку як захід для забезпечення безпеки громадян. Також, рішенням виконавчого комітету ХМР № 102 від 06.03.2012р. «Про проведення двомісячника благоустрою міста «Зелена весна -2012» починаючи з 15.03.2012 року заплановано проведення робіт з приведення в належний санітарний стан території міст загального користування, а саме: парків, скверів, майданів, вулиць, тощо, у т.ч. скверу на м. Руднєва у м. Харкові.

За таких підстав, орган місцевого самоврядування обґрунтовано не має змоги належно організувати виконання владної управлінської функції щодо організації безпеки та охорони громадського порядку.

Представник позивача прибув до суду у призначений судом день і час розгляду справи та надав суду заяву, в якій просив слухати справу в порядку письмового провадження з урахуванням доказів, наданих до позовної заяви, просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач - ОСОБА_2, у судове засідання не прибув, про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, в порядку, визначеному ст. 33 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст.182 КАС України адміністративна справа про обмеження права на мирні зібрання вирішується судом протягом трьох днів після відкриття провадження, а в разі відкриття провадження менш як за три дні до проведення відповідних заходів невідкладно.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про наявність обґрунтованих підстав для розгляду справи за відсутності відповідача.

Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

За матеріалами справи судом встановлено, що 03.04.2012р. на розгляд до ОСОБА_1 міської ради надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про проведення 07.04.2012 року з 80-00 год. безстрокової акції на підтримку рішення ПАРЕ щодо негайного звільнення політвязнів з встановленням наметів навколо Апеляційного суду Харківської області на м. Руднєва у м. Харкові. Орієнтовна кількість учасників акції 30 чоловік (а.с. 23).

Вказане повідомлення було розглянуто 04.04.2012 року на засіданні узгоджувальної комісії виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради з розгляду повідомлень щодо організації та проведення зборів, мітингів, походів та демонстрацій в м. Харкові.

Як вбачається з протоколу №11, який був складений о 15-00год. 04.04.2012р. (а.с. 9-10), органом місцевого самоврядування визнано неможливим проведення запланованого відповідачем з 80-00 год. 07.04.2012 року мирного зібрання безстрокової акції на підтримку рішення ПАРЕ щодо негайного звільнення політвязнів з встановленням наметів навколо Апеляційного суду Харківської області за адресою: м. Харків, м. Руднєва, 36, та рекомендовано ОСОБА_2 відмовитись від проведення вказаної акції.

Комісія виходила з того, що відповідно до п. 4.3, 4.6 Тимчасового положення про порядок розгляду питань щодо організації та проведення зборів, мітингів, походів та демонстрацій у м. Харкові мітинги незалежно від кількості їх учасників не повинні заважати вільному руху транспортних засобів та проходу перехожих та не допускається проведення мітингів, пікетів безпосередньо перед адміністративними будівлями установ та організацій, що заважає роботі або якимось чином перешкоджає населенню відвідувати ці установи та організації. В заяві відповідача чітко не визначений час закінчення заходу, не оговорено форми та методи гарантованого забезпечення заінтересованими особами громадського порядку під час проведення заходу. На м. Руднєва знаходиться сквер, який є одним з найулюбленіших місць відпочинку мешканців та гостей м. Харкова, де постійно перебуває велика кількість громадян, проводять дозвілля, тощо. Крім того, рішенням виконавчого комітету ХМР № 102 від 06.03.2012р. «Про проведення двомісячника благоустрою міста «Зелена весна -2012» починаючи з 15.03.2012 року заплановано проведення робіт з приведення в належний санітарний стан території міст загального користування, а саме: парків, скверів, майданів, вулиць, тощо, у т.ч. скверу на м. Руднєва у м. Харкові. Таким чином, орган місцевого самоврядування позбавлений можливості вжити заходів щодо безперешкодного проведення даного масового заходу, забезпечити громадський порядок.

Незгода відповідача з вказаним рішенням органу місцевого самоврядування слугувала фактичною підставою для виникнення спору по даній справі.

Частиною 3 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки причиною виникнення спору в даній справі є дія субєкту владних повноважень, вчинена з приводу реалізації права громадян на мирні зібрання, суд вважає за необхідне застосувати приписи наведеної норми кодексу до спірних правовідносин.

Перевіряючи висновок органу місцевого самоврядування щодо неможливості проведення запланованого відповідачем мирного зібрання на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного:

Процедура розгляду питання про організацію та проведення масових заходів на території міста Харкова унормована Тимчасовим положенням Про порядок розгляду питань щодо організації та проведення зборів, мітингів, походів та демонстрацій у місті Харкові, затвердженим рішенням виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради від 06.06.2007р. №543 (далі за текстом Тимчасове положення №543).

Дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності за правилами ст.86 КАС України, суд відмічає відсутність в матеріалах справи фактичних даних, які б засвідчували порушення позивачем визначеної Тимчасовим положенням №543 процедури розгляду повідомлення про проведення масового заходу за заявою ОСОБА_3, які б обєктивно здатні були вплинути на обґрунтованість та правомірність рішення субєкта владних повноважень.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява відповідача про проведення з 08-00 год. 07.04.2012 року безстрокової акції розглянута позивачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством.

Вирішуючи спір, суд вважає за необхідне взяти до уваги положення ч.1 ст.39 Конституції України, якою передбачено, що громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування.

Згадане положення Конституції України повністю кореспондується з нормою міжнародного права - ст.11 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, де зазначено, що кожен має право на свободу мирних, зібрань і свободу обєднання з іншими особами, включаючи право, створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів.

Здійснення цих прав не підлягає жодних обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоровя чи моралі або захисту прав і свобод інших осіб.

Разом з тим, аналізуючи положення наведених норм права, суд не знаходить підстав для залишення поза увагою і приписів ч.2 ст.39 Конституції України, згідно з якою обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоровя населення або захисту прав і свобод інших людей.

Статтею 1 Конституції України проголошено, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава, а це в поєднанні з запровадженим ст.8 Конституції України принципом верховенства права означає, що при вирішенні питання, повязаного з проведенням масових заходів суд повинен брати до уваги і те, яким чином реалізація прав і свобод однієї групи громадян вплине на можливість реалізації прав та свобод іншої частини суспільства.

Суд відзначає, що в силу ст.10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні позивач - ОСОБА_1 міська рада, є органом місцевого самоврядування, а відтак, даний субєкт права повинен в своїй діяльності забезпечити неухильне дотримання вимог ч.2 ст.19 Конституції України, де вказано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Системно проаналізувавши положення чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що відповідно до приписів ст.38 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виконавчі органи міських рад вирішують відповідно до закону питання про проведення зборів, мітингів, маніфестацій і демонстрацій, спортивних, видовищних та інших масових заходів; здійснюють контроль за забезпеченням при їх проведенні громадського порядку.

Отже, саме на позивача законодавцем покладено обовязок забезпечення громадського порядку при проведенні запланованих відповідачами мирних зібрань і вказаний обовязок має бути виконаний субєктом владних повноважень шляхом вжиття відповідних організаційних, правових та інших заходів, спрямованих на організацію безпеки здоровя та життя громадян, належного захисту прав громадян на безпечне та безперешкодне пересування містом тощо.

Розглядаючи справу, суд бере до уваги, що Конституційний Суд України в своєму рішенні від 19 квітня 2001 року № 4-рп/2001 (справа N 1-30/2001 щодо завчасного сповіщення про масові зібрання) зазначив, що організатори таких мирних зібрань мають сповістити органи виконавчої влади про проведення заходів заздалегідь, тобто у прийнятні строки, що передують даті їх проведення. Ці строки не повинні обмежувати передбачене статтею 39 Конституції України право громадян, а мають служити його гарантією і водночас надавати можливість відповідним органам вжити заходів щодо безперешкодного проведення громадянами зборів, мітингів, походів і демонстрацій, забезпечення громадського порядку, прав і свобод інших людей. При здійсненні громадянами права на свободу думки і слова, на вільне поширення своїх поглядів і переконань не повинно бути посягань на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Таким чином, з приписів зазначеного рішення КСУ слідує, що наявність у відповідних органів можливості вжити заходів щодо безперешкодного проведення громадянами зборів, мітингів, походів і демонстрацій, забезпечення громадського порядку, прав і свобод інших людей є визначальною обставиною, яка має юридичне значення для вирішення даного спору по суті.

Вирішуючи спір, суд бере до уваги, що звернення відповідача до органу місцевого самоврядування з приводу проведення запланованого безстрокового масового заходу з 08-00 год. 07.04.2012 року не містить викладення чітких параметрів цього заходу в частині часу закінчення заходу, конкретного місця розташування мирного зібрання, орієнтовних меж території, потрібної для розміщення запланованої кількості учасників мирного зібрання тощо, що суперечить приписам Тимчасового положення №543.

За таких обставин, позивач позбавлений можливості належно організувати виконання покладених на нього повноважень згідно зі ст.38 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).

З долучених до справи доказів, а саме: довідки відділу ДАІ ХМУ ГУМВС України в Харківській області (а.с. 20), листа Департаменту транспорту та звязку виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради від 04.04.2012р. № 778/0/78-12 (а.с. 12), листа ХМУ ГУ МНС в Харківській області від 03.04.2012р. № 33/507 (а.с.11), листа Департаменту комунального господарства виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради від 04.04.2012р. №1284/0/16-12 (а.с. 8), не вбачається факту наявності безпеки для здоровя та життя громадян, безпеки дорожнього руху, в разі проведення спірного мирного зібрання. Документів, які б свідчили про наявність у позивача можливості забезпечити громадський порядок, дотримання прав і інтересів членів територіальної громади, безпеку життя громадян, в разі проведення спірного масового заходу, матеріали справи не містять.

Крім того, суд відзначає, що на майдані Руднєва в м. Харкові знаходиться сквер з фонтаном, який є одним з улюблених місць відпочинку мешканців та гостей міста Харкова, де постійно перебуває значна кількість громадян з метою проведення дозвілля тощо.

Враховуючи місце та час проведення заходу, відомості, викладені в вищеперелічених документах, факт несвоєчасного повідомлення відповідачем ОСОБА_1 міської ради про проведення заходу, суд зазначає, що позивач позбавлений можливості забезпечити реалізацію покладеного на нього обов'язку по дотриманню громадського порядку та безпеки здоров'я і життя громадян.

При вирішенні спору суд також враховує, що відповідач визначив спірний масовий захід як безстроковий, що, додатково унеможливлює виконання органом місцевого самоврядування обов'язку по дотриманню громадського порядку та безпеки здоров'я і життя громадян.

Приймаючи рішення про неможливість проведення пікетування Апеляційного суду Харківської області узгоджувальна комісія також виходила з того, що протягом робочого дня, судовою установою Апеляційним судом Харківської області постійно слухаються призначені до розгляду справи, у зв'язку з чим пікетування будівлі суду може призвести до порушення Конституційних гарантій незалежності суддів та заборони вчинення будь-якого впливу на них. Крім того, пікетування суду також може призвести до порушення прав і свобод інших громадян, а саме учасників судових процесів у справах що розглядаються судом.

Зясувавши обставини спірних правовідносин та перевіривши їх наявними доказами, суд не знаходить підстав для висновку, що проведення спірного масового заходу саме навколо будівлі органу судової влади в розумінні змісту ст. 126 Конституції України та Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. N 19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) не призведе до порушення конституційних гарантій незалежності суддів, а також прав і свобод інших осіб, які є учасниками судових справ, що розглядаються Апеляційним судом Харківської області.

Частиною 1 ст.182 КАС України передбачено, що органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування негайно після одержання повідомлення про проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій тощо мають право звернутися до окружного адміністративного суду за своїм місцезнаходженням із позовною заявою про заборону таких заходів чи про інше обмеження права на мирні зібрання (щодо місця чи часу їх проведення тощо).

Таким чином, органи місцевого самоврядування наділені законодавцем повноваженнями на звернення до адміністративного суду з позовом про 1) заборону запланованих субєктами права масових заходів, 2) обмеження права на мирні зібрання.

Згідно ч. 5 ст. 182 КАС України, суд задовольняє вимоги позивача в інтересах національної безпеки та громадського порядку в разі, якщо визнає, що проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій чи інших зібрань може створити реальну небезпеку заворушень чи злочинів, загрозу здоров'ю населення або правам і свободам інших людей.

З повідомлення відповідача, яке було у спірних правовідносинах подано до ОСОБА_1 міської ради, випливає, що вказаний субєкт права має намір з 08-00 год 07.04.2012р. безстроково проводити масовий захід із встановленням наметів навколо будівлі Апеляційного суду Харківської області на м. Руднєва, 36 у м. Харкові.

Доказів, які б доводили відсутність у відповідача наміру проводити означене мирне зібрання, матеріали справи не містять.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Оскільки судовим розглядом не встановлено факту порушення заявленою субєктом владних повноважень вимогою прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у сфері публічно-правових відносин, то позов належить задовольнити.

Згідно з імперативом ч.6 ст.182, п.6 ч.1 ст.256 КАС України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання постанови по даній справі.

Керуючись ст.ст.8 і 19 Конституції України, ст.ст.7-11, ст.ст.158-163, ст.182, ст..256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_4 про обмеження права на збори - задовольнити.

Обмежити право на збори шляхом заборони ОСОБА_4 (61001, м. Харків, вул. Молодії Гвардії, 5) та іншим учасникам акції проведення відповідно до повідомлення ОСОБА_4 від 03.04.2012 року безстрокової акції з 07.04.2012 року з 08:00 год. навколо будівлі Апеляційного суду Харківської області на майдані Руднева, 36 у м. Харкові зі встановленням наметів.

Постанова суду про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили згідно зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Панченко