Справа № 243/2712/17
Суддя: Мірошниченко Л. Є.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 243/2712/17-ц
Номер провадження 2-а/243/237/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 року Слов′янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.

при секретареві Мирошниченко А.О.,

за участю

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 7 м. Словянська Донецької області адміністративний позов ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, за участю третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог: Словянське обєднане управління пенсійного фонду України, про визнання протиправною діяльність субєкта владних повноважень, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2017 року позивач звернулась до суду з зазначеним адміністративним позовом яким просила суд скасувати та визнати недійсним порядок визначення їй розміру пенсії; зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області визначати розмір її пенсії відповідно до норм діючого законодавства. Свої вимоги обґрунтувала наступним. В вересні 1990 року їй була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 1, розмір якої складав 132 рубля СРСР. Після призначення пенсії вона продовжила трудову діяльність до 2000 року. Станом на 1 січня 1992 року розмір її заробітку складав 1119 радянських рублів, з якого проводилось відрахування до Пенсіонного фонду. Порівнюючи курс радянського рубля до долару США, позивач вважає, що визначені методики розрахунку пенсії є хибними, таким, що порушую норми Конституції України; розмір пенсії, що призначений та виплачується їй на теперішній час, не відповідає її внескам до Пенсійного фонду за радянські часи та не забезпечує її гідне життя.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, в обґрунтування вимог навела доводи аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності (а.с.92), позовні вимоги не визнала з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України згідно з п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280 входить до системи органів виконавчої влади і здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Головні управління є територіальними органами Пенсійного фонду України, які підпорядковуються та разом з управліннями в районах, містах, районах у містах, а також об'єднаними управліннями утворюють систему територіальних органів Пенсійного фонду.

Територіальні органи центрального органу виконавчої влади утворюються, реорганізуються та ліквідуються у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України (ст. 21 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади»). На даний час Урядом будь-яких рішень щодо припинення територіальних органів Пенсійного фонду України в Донецькій області не приймалося.

Відповідно до п. 12 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року №28-2 управління Пенсійного фонду України є самостійними юридичними особами, мають самостійний баланс, рахунок в органах Державної казначейської служби України та уповноважених банках, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Територіальні управління з урахуванням ст. 91 та ст. 96 Цивільного кодексу України, мають самостійні права і обов'язки а також несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями.

Положенням про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року №28-2 управління Пенсійного фонду України передбачено, що головні управління здійснюють призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам, які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

ОСОБА_1 з 05 жовтня 1990 року по теперішній час перебуває на обліку в Слов'янському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області і отримує пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком, яка з 01 січня 2004 року перерахована та виплачується згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003року №1058-IV.

22 лютого 2017 року зареєстровано звернення ОСОБА_1 до головного управління (копія додається). Оскільки відомості щодо пенсійної справи ОСОБА_1 (нарахувань, виплат тощо) в головному управлінні відсутні, електронною поштою №216-Л-01 від 24 лютого 2017 року (копія додається) направлено запит до Слов'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо надання інформації по пенсійній справі ОСОБА_1.

06 березня 2017 року головним управлінням надано відповідь №216-Л-01(копія додається) на звернення ОСОБА_1В, відповідно до даних наданих Слов'янським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області (копія додається).

Відповідач вважає, що не має повноважень для здійснення дій щодо пенсійної справи ОСОБА_1, оскільки вона є отримувачем пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058. Натомість такими повноваженнями наділене Слов'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Просить суд відмовити задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог: Словянського обєднаного управління пенсійного фонду України ОСОБА_3, що діє на підставі довіреності (а.с.93) вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_1 в 1990 році призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ. В подальшому їй неодноразово проводилось перерахування пенсії відповідно до вимог діючого законодавства. А тому вважає, що вимоги позивача є безпідставними ні не підлягають задоволенню.

Суд, дослідивши матеріали справи, пояснення позивача, заперечення представника відповідача та представника третьої особи в порядку, оцінивши обставини справи, прийшов до наступного.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Статтею 6 КАС України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у Слов'янському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області.

З 05.10.1990 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року№1788-ХІ.

При призначенні пенсії врахована заробітна плата за період роботи з 01.10.1989 по 30.09.1990 згідно довідки від 05.11.1991 № 211, яка видана виробничим об'єднанням «Хімпром».

З 01.01.1992 року у зв'язку з набуттям чинності Закону України « Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991, пенсію перераховано згідно норм вказаного Закону.

На підставі особистої заяви від 08.04.2003 року ОСОБА_1 переведено з пенсії за віком на пенсію по інвалідності (II група) згідно статті 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Обчислення пенсії проведено із заробітної плати за період роботи з 01.08.1994 по 31.07.1996 на підставі довідки від 07.05.1998 № 116, яка видана ВАТ «Содовий завод».

З 01.01.2004 року пенсія ОСОБА_1 перерахована згідно з ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV на підставі документів про наявний страховий стаж та заробітну плату, наявних в матеріалах пенсійної справи на час набрання чинності Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV.

Після встановлення 14.04.2005 ОСОБА_1 І групи інвалідності, розмір пенсії був обчислений відповідно до п.2 ст.33 Закону.

Страховий стаж ОСОБА_1, з якого обчислюється пенсія, складає 40 років 04 місяці 13 днів (стаж враховано по 02.03.2000), в тому числі пільговий за Списком №1 07 років 06 місяців 28 днів.

Заробіток врахований за період роботи з 01.03.1974 по 28.02.1979 на підставі довідки від 18.04.2012 № 1353, виданої ВАТ «Содовий завод», як найбільш вигідний із заробітків наявних в пенсійній справі.

Заробітна плата, обчислена відповідно до статті 40 Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників.

Станом на серпень 2017 року розмір пенсії становить 1686,46 грн., у тому числі:

1120,49 грн. основний розмір пенсії;

302,53 грн. доплата за 27 років понаднормативного стажу;

191,51 грн. доплата до прожиткового мінімуму , встановленого для осіб які втратили працездатність;

21,93 грн. підвищення пенсії

50,00 грн. надбавка інваліду І групи на догляд

07 грудня 20116 року позивач зверталася до третьої особи Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про перевірку правильності розрахунку та виплати пенсії

Відповідно листа Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.12.2016 № 225/Л-08-01-03 позивача було повідомлено, що остання з 05.10.1990 отримує пенсію за віком по Списку № 1. Загальний страховий стаж роботи складає 40 років 04 місяці 13 днів, в тому числі по Списку № 1 - 7 років 06 місяць 28 днів. Стаж враховано по 02.0.2000. Коефіцієнт стажу складає 0,63900.

Після встановлення 07.04.2003 року другої групи інвалідності та згідно особистої заяви позивача, останню 08.04.2003 року переведено на пенсію по інвалідності другої групи; після встановлення ОСОБА_1 першої групи інвалідності від загального захворювання, з 14.04.2005 позивачу виплачується пенсія в розмірі пенсії за віком відповідно до положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Заробітна плата для розрахунку основного розміру пенсії складає 1753,51 грн., визначена шляхом помноження коефіцієнту заробітної плати (1,46381) на показник середньої заробітної плати по народному господарству за 2007 р. (1197,91грн.). Заробітна плата врахована за період з 01.03.1974 по 28.02.1979 (за довідкою про заробітну плату від 18.04.2012 №33).

Відповідь Словянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 21.12.2016 № 225/Л-08-01-03 була оскаржена позивачем в лютому 2017 року до ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Згідно з листом ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06.03.2017 за вих. № 216-Л-01 відповідач відмовив у здійсненні перерахунку, вказавши що нарахування пенсії проведено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Суд доходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги до ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не підлягають задоволенню з тих підстав, що даний позов заявлено до неналежного відповідача. Відповідачем у цій справі має бути Словянське обєднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виходячи з наступного.

Пенсійний фонд України згідно п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року №280, з наступними змінами та доповненнями , входить до системи органів виконавчої влади і здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Головні управління є територіальними органами Пенсійного фонду України, які підпорядковуються та разом з управліннями в районах, містах, районах у містах, а також обєднаними управліннями утворюють систему територіальних органів Пенсійного фонду.

Згідно з п.12 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про обєднанні управління затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, з наступними змінами та доповненнями, управління Фонду в тому числі і Словянське обєднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Казначейства та уповноважених банках, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

До компетенції ОСОБА_4 управлінь Пенсійного фонду України відноситься призначення та виплата пенсій окремим категоріям громадян визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 №1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян".

Враховуючи, що позивач перебуває на обліку в Словянському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України і не відноситься до категорії осіб яким призначається і виплачується пенсія ОСОБА_4 управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, суд доходить до висновку про предявлення позову до неналежного відповідача.

Вирішуючи питання щодо правильності обрахування та виплати пенсії ОСОБА_1 суд виходить з наступного.

Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-4, який набрав чинності з 1 січня 2004 року визначені принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Абзацом другим преамбули Закону України № 1058-4 передбачено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Частиною 3 статті 4 Закону України № 1058-4 передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підставами одержання пенсії за віком є досягнення пенсійного віку та наявність необхідного страхового стажу, який складає 30 років для жінок; 35 років для чоловіків.

Частиною 2 статті 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 № 966-XIV пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено частиною першою цієї статті, пенсія за віком встановлюється в розмірі, пропорційному наявному страховому стажу, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 р. № 3-рп/2012 надано тлумачення, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

В постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996 зазначено, що оскільки Конституція має вищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акту з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії, судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Положеннями ч. 1 ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

У відповідності з ч. 3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Положеннями ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» передбачено, що прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Отже, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналогічні положення встановлено ч. 2 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 № 966-XIV.

Згідно з ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу, ОСОБА_1 не отримує інших доходів, крім пенсії за віком, яка є її єдиним та основним джерелом існування з серпня 2017 року розмір пенсії становить 1686,46 грн.

З урахуванням наведено суд вважає, що виплата пенсії позивачу проводиться відповідно до діючого законодавства.

Підсумовуючи викладене та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку, що заявлений адміністративний позов є необґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, законом України «Про пенсійне забезпечення» ст. 17, 18, 69, 71, 94, 122, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, за участю третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог: Словянське обєднане управління пенсійного фонду України, про визнання протиправною діяльність субєкта владних повноважень відмовити у звязку з відсутністю підстав.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанову письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою,яка її подає. до суду апеляційної інстанції.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_5