Справа № 815/3388/17
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/3388/17

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.

26 вересня 2017 року Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді - Шеметенко Л.П.

судді - Потапчука В.О.

судді - Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРА-МАРІН» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРА-МАРІН» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу від 15.06.2017 року № 2226 про проведення фактичної перевірки,-

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРА-МАРІН» звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС в Одеській області від 15.06.2017 року №2226 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «КАРА-МАРІН» ()».

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржуваний наказ винесений відповідачем за відсутності правових підстав для проведення фактичної перевірки, необґрунтовано та не у відповідності встановленому Законом порядку.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРА-МАРІН» подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняття нової постанови про задоволення позову.

Разом з цим, 25.09.2017 року від ТОВ «КАРА-МАРІН» надійшла заява про відмову від позовних вимог, а також від вимог апеляційної скарги на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року у справі №815/3388/17.

Вказана заява також була підтримана письмовою заявою представника ТОВ «КАРА-МАРІН», поданою до апеляційного суду 26.09.2017 року.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи заяви позивача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що заява про відмову від позову та апеляційної скарги підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від адміністративного позову і відмову прийнято судом.

Згідно із ч. 1 ст. 203 КАС України постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

Водночас, згідно із ч. 2 ст. 203 КАС України, якщо судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення, а обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі, виникли після його ухвалення, суд апеляційної інстанції визнає таке рішення нечинним і закриває провадження у справі.

Разом з цим, відповідно до ч. 4 ст. 193 КАС України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право протягом усього часу розгляду справи відмовитися від неї повністю або частково. Питання про прийняття відмови від апеляційної скарги і закриття у зв'язку з цим апеляційного провадження вирішується судом апеляційної інстанції, що розглядає справу, в судовому засіданні за участі сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Про прийняття відмови від скарги та закриття у зв'язку з цим апеляційного провадження суд постановляє ухвалу. Повторне апеляційне оскарження рішення, ухвали суду першої інстанції з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ст.194 КАС України, позивач може відмовитись від адміністративного позову, а сторони можуть примиритися в будь-який час до закінчення апеляційного розгляду. У разі відмови від адміністративного позову або примирення сторін суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу відповідно до вимог статей 112 і 113 цього Кодексу.

За нормами ст.112 КАС України, позивач може відмовитися від адміністративного позову повністю або частково, а відповідач - визнати адміністративний позов повністю або частково. Відмова від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову під час підготовчого провадження мають бути викладені в адресованій суду письмовій заяві, яка приєднується до справи. Про прийняття відмови від адміністративного позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від адміністративного позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог. У разі часткового визнання адміністративного позову відповідачем і прийняття його судом може бути прийнята постанова суду про задоволення визнаних відповідачем позовних вимог відповідно до статті 164 цього Кодексу. У разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову. Суд не приймає відмови від адміністративного позову, визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Вирішуючи питання щодо можливості прийняття відмови позивача від позову та апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Предметом спору у цій справі є протиправність наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 15.06.2017 року №2226 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «КАРА-МАРІН» ()».

Вирішуючи справу та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки рішення про проведення фактичної перевірки відносно позивача прийнято у зв'язку із відповідним зверненням про порушення підприємством законодавчих вимог у сфері проведення готівкових розрахунків, тобто за наявності правових підстав для організації перевірки суб'єкта господарювання, оскаржуваний наказ оформлений з дотримання вимог податкового законодавства, обставини для задоволення адміністративного позову відсутні.

Колегія суддів враховує, що підпунктом 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Так, відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п.п. 80.1, 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: 80.2.1. у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів; 80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; 80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування; 80.2.4. неподання суб'єктом господарювання в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками; 80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; 80.2.6. у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3; 80.2.7. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Аналіз наведених правових норм показав, що реалізація контролюючим органом перевірочних дій проводиться згідно відповідного наказу керівника цього органу.

Разом з цим, податкове законодавство визначає вичерпний перелік підстав для видання керівником контролюючого органу відповідного наказу.

Зокрема, як вбачається з наведених норм, підставою для проведення фактичної перевірки є письмове звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування.

Як вірно встановив суд першої інстанції, 01.06.2017 року в Управління надійшла заява ОСОБА_1 від 25.07.2017 року про проведення перевірки, зокрема, підприємства "КАРА МАРІН", розташованого у Болградському районі.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що вказаним підприємством при наданні послуг пашки землі не видаються чеки селянам, чим порушується закон.

Колегія суддів звертає увагу на те, що заявник у своїй заяві вказав свої повні дані щодо прізвища, ім'я та по батькові, місця проживання та скріпив заяву своїм підписом.

На думку колегії суддів, наявність у розпорядженні Управління оформленого належним чином письмового звернення про порушення суб'єктом господарювання установленого порядку проведення розрахункових чи касових операцій ініціює контролюючий орган відповідно до п.п. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України провести фактичну перевірку платника податків.

При цьому, колегія суддів враховує, що оскаржуваний наказ підписаний керівником органу, містить відповідні посилання на норми податкового законодавства, на підставі яких проводиться перевірка, період проведення перевірки, перелік посадових осіб, яким доручено проведення перевірки, а також відомості щодо об'єкта перевірки, його найменування, місцезнаходження тощо.

Враховуючи викладене, оскільки доводи позивача про те, що призначення фактичної перевірки суб'єкта господарювання відбулось за відсутності правових підстав та з порушенням податкового законодавства не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Таким чином, висновки суду першої інстанції ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального і процесуального права, відповідають дійсним обставинам справи.

З огляду на викладене та приймаючи до уваги те, що заява про відмову від позову та апеляційної скарги відповідає вимогам Закону та не порушує права третіх осіб, обставини, які стали підставою для закриття провадження виникли після прийняття судом першої інстанції рішення у справі, колегія суддів вважає, що відповідно до норм ст. 203 КАС України провадження у справі підлягає закриттю, а судове рішення має бути визнане нечинним.

Керуючись ст.ст. 157, 193, 194, 197, 203, п. 5 ч. 1 ст. 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРА-МАРІН» від позову до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу від 15.06.2017 року № 2226 про проведення фактичної перевірки.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року - визнати нечинною.

Провадження у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРА-МАРІН» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу від 15.06.2017 року № 2226 про проведення фактичної перевірки - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Л.П. Шеметенко

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк