Справа № 522/5660/17
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 522/5660/17

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Ільченко Н.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Григоренко Н.В.,

представника відповідача/апелянта ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Одеській області на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 05 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України в Одеській області про визнання неправомірними дії та зобов'язання здійснити виплату одноразової грошової допомоги,-

В С Т А Н О В И В:

24 березня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Одеській області про визнання неправомірними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо невиплати йому суми одноразової грошової допомоги та зобов'язання Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснити виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 320 000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ з 01.10.1982 по 06.11.2015 року, а у подальшому - в Національній поліції з 07.11.2015 року по 29.02.2016 року. Наказом ГУНП в Одеській області від 29.02.2016 року №85 о/с його було звільнено зі служби в поліції за п. 2 (через хворобу) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію». Згідно з експертним висновком Центральної Міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України №1753 від 30.01.2017 року захворювання ОСОБА_2 пов'язане з виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків на ЧАЕС. Відповідно до довідки Обласної медико-соціальної експертної комісії Серії 12 ААА №297201 від 08.20.2017 року йому встановлено другу групу інвалідності довічно у зв'язку із захворюванням, що пов'язаним з виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Таким чином, позивач стверджує, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» він має право на одержання одноразової грошової допомоги, що передбачена законом, а відповідач протиправно відмовляє йому у виплаті цих коштів соціальної допомоги.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 05 травня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволений. Визнано неправомірними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо невиплати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, суми одноразової грошової допомоги. Зобов'язано Головне управління Національної поліції в Одеській області здійснити виплату на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, одноразову грошової допомоги у розмірі 320 000,00 грн.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням ГУ Національної поліції України в Одеській області подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову суду, якою відмовити у задоволені адміністративного позову ОСОБА_2 повністю.

Позивач надіслав до апеляційного суду заперечення, у якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї представника відповідача/апелянта ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 01.10.1982 по 06.11.2015 року, а з 07.11.2015 по 29.02.2016 року - в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_2.

Відповідно до наказу УВС Одеського облвиконкому Одеської обласної ради народних депутатів від 05.11.1986 року №573 позивач був направлений на роботу в 1 зону небезпеки по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, де відпрацював чотирнадцять днів.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 29.02.2016 р. №85 о/с полковника поліції ОСОБА_2, заступника начальника Ізмаїльського відділу поліції ГУНП в Одеській області, звільнено зі служби в поліції за п. 2, ч. 1, статті 77 (через хворобу), 29 лютого 2016 року.

Згідно з даними виписки з свідоцтва про хворобу №64/2 від 23 березня 2016 року, складеної Військово-лікарською комісією ДУ ТМО МВС України по Одеській області позивачу було встановлено захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до експертного висновку №1753 від 30.01.2017 року Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України захворювання ОСОБА_2 пов'язане з виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно довідки від 08.02.2017 серії 12 ААА №297201 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, позивачу ОСОБА_2 встановлена друга група інвалідності, причина інвалідності - захворювання, пов'язане з виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

01.02.2017 року позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Одеській області із заявою про проведення йому виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з тим, що ним отримана втрата працездатності із захворюванням, пов'язаним із проходженням служби ОВС, однак управлінням Національної поліції в Одеській області листом №14/1-Д-305 від 03.02.2017 року повернув без виконання надати позивачем документи для отримання одноразової грошової допомоги в разі інвалідності поліцейського, оскільки призначення та виплата одноразової грошової допомоги поліцейським, втрата працездатності яких пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ, Законом України «Про Національну поліцію України» не передбачена.

Задовольняючи адміністративний позов ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з наступного, з чим погоджується апеляційний суд.

В силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною шостою статті 23 Закону України «Про міліцію» у разі інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

31.10.2015 року набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України №850 від 21.10.2015 року, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, які визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Відповідно до п. 2 вказаної Постанови днем виникнення права на отримання грошової допомоги є: у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до п. 8 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03.12.2009 року, датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у відсотках вважається день надходження до комісії документів, зазначених у п. 3 цього Положення.

Закон України «Про міліцію» №565-XII від 20.12.1990 року втратив чинність 07.11.2015 року у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 року.

В той же час, відповідно до абз. 3 п. 15 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Систе5мний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України на дату встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, зокрема, у разі: визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Статтею 99 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено положення, яке є аналогічними положенням Закону України «Про міліцію», відповідно до яких розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб на час виплати такої допомоги, а саме: в разі визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності II групи - 200 розмірів прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб.

На підтвердження правильності рішення суду першої інстанції свідчить і той факт, що відповідно до внесених згідно із Законом №2097-VIII від 08.06.2017 р. змін остання редакція п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про національну поліцію» викладена у такій редакції: Одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: 4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Таким чином, Держава послідовно реалізує політику щодо соціального захисту працівників органів внутрішніх справ, а в подальшому й працівників Національної поліції, шляхом виплати їм одноразової грошової допомоги у розмірах, визначених законом, в разі визначення їм інвалідності через захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ чи поліції.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначено постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (надалі - Порядок №850).

Так, підпунктом 2 пункту 2 Порядку №850 визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

За приписами підпункту 2 пункту 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200 - кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності - у разі встановлення інвалідності 2 групи.

Розмір прожиткового мінімуму, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» для працездатних осіб, станом на дату встановлення 2 групи інвалідності 08.02.2017 року становить 1600 гривень.

Таким чином розмір одноразової грошової допомоги для виплати позивачу ОСОБА_2 повинен становити 1600 грн. х 200 = 320 000 гривень.

За результатом апеляційного розгляду даної справи колегія суддів дійшла висновку, що дії та рішення відповідача щодо відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та вчинені без врахування усіх фактичних обставин.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію не довів та не обґрунтував. Натомість позивач довів протиправність відмови відповідача.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_2.

Колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції правильним і таким, що відповідає вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність рішення суду не спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Головного управління Національної поліції України в Одеській області задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 05 травня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення рішення апеляційного суду в повному обсязі.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.С.Золотніков

Суддя Ю.В.Осіпов