Справа № 522/2298/17
Суддя: Свячена Ю. Б.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/2298/17
Провадження № 2-а/522/1125/17
УХВАЛА

18 вересня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Одеської міської ради, Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування висновку -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, до Служби у справах дітей Одеської міської ради, Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування висновку.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим , що 11 січня 2017 року ним було отримано висновок органу опіки та піклування від 30.12.2016 року № 01-11/1825 про визнання способів участі у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 з даним висновком не згодний та вважає, що він був винесений упереджено неналежним складом комісії та з грубим порушенням його законних прав.

ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі.

Представник Служби у справах дітей Одеської міської ради у судовому засіданні заперечував проти задоволення вищевказаних позовних вимог, пояснивши, що оскаржуваний висновок органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а отже не породжує правовідносини, що можуть бути предметом спору в порядку адміністративного судочинства. Висновок - є лише фіксацією порушення, яке було виявлено при проведенні перевірки. Згідно ст. 57 ЦПК України, такий висновок є лише доказом, який у разі виникнення спору, повинен оцінюватися судом, відповідно до вимоги ст.212 ЦПК України.

Представник Органу опіки та піклування у судовому засіданні заперечував проти задоволення вищевказаних позовних вимог, пояснивши що оскаржуваний висновок органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а отже не породжує правовідносини, що можуть бути предметом спору в порядку адміністративного судочинства. Висновок - є лише фіксацією порушення, яке було виявлено при проведенні перевірки. Згідно ст. 57 ЦПК України, такий висновок є лише доказом, який у разі виникнення спору, повинен оцінюватися судом, відповідно до вимоги ст.212 ЦПК України.

Представник ОСОБА_2 у судовому засідання заперечував проти задоволення вищевказаних позовних вимог та вважає їх необґрунтованими.

Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що адміністративний позов необґрунтований та не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, 11 січня 2017 року ОСОБА_1 отримав висновок органу опіки та піклування від 30.12.2016 року № 01-11/1825 про визнання способів участі у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації від 30.12.2016 року № 01-11/1825 зобов'язано ОСОБА_2 не перешкоджати зустрічам та спілкуванню батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначено спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення систематичних зустрічей щосереди з 16:30 до 18: 00 у присутності матері - ОСОБА_2

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, служби у справах дітей Одеської міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, визнання незаконними та скасування висновків, зобов'язання вчинити певні дії було повернуту позивачу на підставі в.6 ч.3 ст. 106 КАС України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думки учасників процесу, суд вважає за можливе закрити провадження по дійсній справі, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ч. 1 та ч. 2 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а згідно п. 7 ст. 3 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Зі змісту вказаних статей випливає, що для спору, який має бути вирішених в порядку адміністративного судочинства має бути уповноваження одного суб'єкта владно керувати поведінкою іншого суб'єкта (суб'єктів), а ці суб'єкти зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта. До юрисдикції адміністративних судів - віднесені тільки ті публічно-правові спори, які виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктами: владних повноважень віднесених до їх компетенції владних управлінських функцій, а не взагалі всіх функцій, які виконують суб'єкти владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до статті 15 ЦПК України справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних відносин, розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Правовий статус органів опіки та піклування в чинному законодавстві знаходить своє відображення через завдання та функції, покладенні на цей інститут, які визначено, зокрема, гл. 6 ЦК України, гл. 19 СК України і Правилами опіки та піклування, затверджених спільним наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року N 34/166/131/88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.06.1999 за № 387/3680.

Так, ст. 56 ЦК України встановлено, що органи, на які покладено здійснення опіки та піклування, їх права і обов'язки щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 1.1. Правил опіки та піклування визначено, що опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Згідно ст. 246 СК України орган опіки та піклування контролює умови утримання, виховання, навчання дитини, над якою встановлено опіку або піклування.

Положеннями ст. 243 СК України передбачено, що опіка, піклування встановлюється також судом у випадках, передбачених ЦК України.

Завданням СК України є визначення засад шлюбу, особистих немайнових та майнових прав і обов'язків подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім'ї та родичів, що передбачене ч. 1 ст. 2 СК України.

Судом встановлено, що предметом даного спору є визнання дій протиправними та скасування висновку Органу опіки та піклування Приморської РА ОМР № 01-11/ 1825 від 30 грудня 2016 року, яким було визначено спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Правилами опіки та піклування затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 р. N 34/166/131/88, встановлено, що органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається у межах їх компетенції на відповідні відділи й управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад.

Пунктом 1.6 Правил визначено, що для допомоги в роботі при органах опіки та піклування створюються опікунські ради, що мають дорадчі функції і до складу яких входять депутати, представники місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування і громадськості.

Таким чином, за суб'єктним складом опікунська рада не складається з державних службовців. Крім того, її повноваження визначені дорадчою функцією.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» не наводить визначення поняття дорадча функція або дорадчі послуги.

Тобто, як вбачається з наведених нормативно-правових актів, безпосередньо на опікунську раду законом не покладено державно-владні повноваження.

Опікунська рада не є суб'єктом владних повноважень в розумінні КАС України. Рішення, дії чи бездіяльність опікунської ради може бути оскаржене в адміністративних судах тільки у разі звернення особи з позовом про оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавчого органу місцевого самоврядування, його посадових чи службових осіб.

Отже, в даних правовідносинах, відповідач не перебуває при здійсненні ним управлінських функцій і не має встановлених КАС України ознак суб'єкта владних повноважень.

В даній спірній ситуації відповідач не здійснював, як суб'єкт владних повноважень, управлінські функції, наданих йому Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

З огляду на це, оскаржуваний висновок не є рішенням суб'єкта владних повноважень, яке є обов'язковим для виконання, а також те, що правовідносини, які виникли у даній справі, випливають із сімейних, і відповідно до правил визначених ст. 15 ЦПК України, розгляд даної категорії справ має здійснюватись в порядку визначеному ЦПК України, а тому зазначений спір не є адміністративним, оскільки заявлені у справі вимоги пов'язані зі здійсненням відповідачем функцій у сфері, яка виключена законом з-під юрисдикції адміністративних судів

Таким чином, суд вважає за можливе закрити провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Одеської міської ради, Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування висновку.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства .

Керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні»

ст. ст. 15, 56 ЦК України , ст. ст. 243, 246, СК ч.1, 2 ст. 2, п.1 ч.1 ст. 3 ч.2 ст. 4 п.1 ч.1 ст. 157 ст. ст.160, 167, 195 КАС -

УХВАЛИВ:

Провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Одеської міської ради, Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування висновку, - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного адміністративного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ю.Б.Свячена