Справа № 804/1815/17
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2017-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2017 р. о 10 год. 40 хв. Справа № 804/1815/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В.
при секретаріГончаровій В.Г.
представників заявника представників відповідача Бараннік О.В., Світач Н.І. Артикової Ф.Б
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за поданням Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Корса» про підтвердження обґрунтованості застосування арешту,-
Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з поданням про підтвердження адміністративного арешту майна товариства з обмеженою відповідальністю «Корса».
В обґрунтування подання зазначено, що відповідач відмовив у допуску посадових осіб податкової інспекції до проведення документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Корса», що стало підставою для прийняття рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна, обґрунтованість якого має бути перевірена судом.
Представники позивача у судовому засіданні підтримали заявлене подання, просили суд підтвердити обґрунтованість застосування умовного адміністративного арешту майна відповідача.
Відповідач надав до суду заперечення, у яких зазначив, що податковим органом у порушення приписів статті 81 Податкового кодексу України товариству з обмеженою відповідальністю «Корса» не вручено копію наказу на проведення перевірки та податковим органом порушено 24-годинний строк внесення подання до суду. Представники відповідача у судовому засіданні підтримали заперечення та просили суд відмовити у задоволення вимог податкового органу.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Корса» зареєстровано у якості юридичної особи та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області як платник податків.
22.07.2015 року Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області складено акт про неможливість проведення перевірки та наказ про перенесення термінів проведення перевірки, про що податковим органом були направлені листи від 23.07.2015 року та від 04.11.2015 року до ГСУ МВС України щодо надання вилучених документів або доступу до них, на які відповіді не отримано.
Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області направлено лист від 24.02.2016 року до ГСУ Національної поліції України щодо надання вилучених документів або доступу до них, яке згідно повідомлення про вручення отримано 29.02.2016 року.
11 жовтня 2016 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області повторно направлено лист до ГСУ Національної поліції України щодо надання вилучених документів або доступу до них. Згідно листа ГСУ Національної поліції України від 24.10.2016 року (вх. 27.10.2016 року), частина документів повернута, а з іншими - можливо ознайомитись у приміщення ГСУ Національної поліції України (м. Київ).
У зв'язку з викладеним 20.12.2016 року перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Корса» поновлено, але відповідачем повідомлено про втрату документів, на підтвердження чого надано копію корінця-талона від 08.12.2016 року про прийняття заяви Соборним відділом Національної поліції у Дніпропетровській області. Податковим органом складено акт від 20.12.2016 року про неможливість проведення перевірки та наказ про перенесення термінів перевірки від 20.12.2016 року.
За зазначеною адресою знаходився уповноважений представник ТОВ «Корса» ОСОБА_8, якому були пред'явлені направлення від 10.03.2017 року, копії наказів та службові посвідчення, що передбачено пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України. Представника ознайомлено з направленнями, про що свідчить його особистий підпис. Проте, представник відповідача ОСОБА_8 відмовив у допуску до перевірки та письмово пояснив: «не допускаю перевіряючих до перевірки у зв'язку з тим, що ними не було виконано приписів п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, мені не відомі період та підстави перевірки, мені не вручено копію наказу на перевірку».
З метою пред'явлення для ознайомлення копій наказів №648 від 06.07.2015 року та №902 від 20.12.2016 року, де зазначено період та підстави перевірки, а також підписи посадових осіб про отримання копій таких наказів, перевіряючими вдруге 13.03.2017 року здійснено вихід за податковою адресою товариства з обмеженою відповідальністю «Корса».
Представником товариства з обмеженою відповідальністю «Корса» ОСОБА_8 вдруге відмовлено у проведенні перевірки, про що перевіряючими складено акт від 13.03.2017 року №1671/04-36-14-03/33005110 «Про недопущення посадових осіб до проведення перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Корса», який вручено вищевказаному представнику підприємства під підпис.
На підставі акту про недопущення посадових осіб до проведення перевірки 13 березня 2017 року в.о. заступника начальника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області Перегудовою І.В. прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Підпунктом 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено право контролюючих органів, до яких належить заявник, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з підпунктами 16.1.9, 16.1.13 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи; допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов'язані з утриманням об'єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.
Приписами пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України закріплено перелік документів, за наявності яких та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення.
Судом встановлено, що накази про проведення перевірки №648 від 06.07.2015 року від 22.07.2015 року №42 вручені уповноваженим особам товариства з обмеженою відповідальністю «Корса», а саме головному бухгалтеру ОСОБА_10 та головному бухгалтеру ОСОБА_11 відповідно, що підтверджується особистими підписами. Крім того, всі накази та направлення оформлені з дотриманням норм Податкового кодексу України, порушення вимог яких щодо оформлення зазначених документів є підставою для недопущення посадових осіб податкової інспекції до проведення перевірки.
Зважаючи на викладене, суд відхиляє твердження відповідача, викладені в запереченнях, щодо неотримання підприємством копій наказів на проведення перевірки.
Щодо посилання відповідача про порушення строків звернення із поданням, суд звертає увагу, що рішення про застосування умовного арешту майна платника податків, як обставина, що зумовлює звернення до суду, прийнято рішенням в.о. заступника начальника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області 13 березня 2017 року о 17 год. 50 хв., а з поданням Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 14.03.2017 року о 13 год. 44 хв., тобто в стоки передбачені приписами статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поряд із цим, як встановлено із матеріалів справи та неспростовано представниками відповідача у судовому засіданні правомірність вищевказаних наказів, які стали підставою для виходу посадових осіб контролюючого органу за податковою адресою відповідача для проведення перевірки, товариством з обмеженою відповідальністю «Корса» у судовому порядку не оскаржуються.
Аналізуючи підстави для недопущення посадових осіб податкового органу до проведення перевірки суд бере до уваги, що пункт 81.1 статті 81 Податкового кодексу України містить вичерпний перелік підстав для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників) від допуску до перевірки на інших підставах не дозволяється.
У відповідності до пункту 81.2 статті 81 Податкового кодексу України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.
Пунктом 94.1 статті 94 Податкового кодексу України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.
Згідно підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Арешт майна може бути повним або умовним. Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення (пункт 94.5 статті 94 Податкового кодексу України).
В силу пункту 94.10 статі 94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.
З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що рішенням заявника було обґрунтовано застосовано умовний адміністративний арешт майна відповідача.
За змістом частини восьмої статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає у триденний строк, але не пізніше ніж протягом 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду, постанову по суті заявлених вимог, яка підлягає негайному виконанню.
Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Таким чином, із заявлених вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в поданні доводи підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 160-163, 183-3, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Подання Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Корса» про підтвердження обґрунтованості застосування арешту - задовольнити у повному обсязі.
Постанову звернути до негайного виконання.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Степаненко