Справа № 2-а-5131/10
Суддя: Сиротников Р. Є.
Дата ухвалення: 2010-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5131/10
Провадження № 2-а-5131/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2010 2010 року суддя Московського районного суду м. Харкова Сиротников Р.Є.,

розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати діяльність відповідача стосовно визначення розміру державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю незаконною, та зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату йому державної пенсії, як інваліду ЧАЕС 2 групи відповідно до Закону в розмірі, не меншому восьми мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, розраховуючи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на рівні прожиткового мінімуму відповідно до ч. 1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 01.01.2007 по день винесення рішення суду.

Відповідно до ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах:

- інвалідам I групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачає, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком;

дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії для позивача є мінімальна пенсія за віком, розмір якої з 01 січня 2004 р. визначається у ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім того, який передбачає ця норма Закону.

ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, як особа, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та віднесений до категорії 1, перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності та додаткову пенсію відповідно до ст.ст.50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Тому при призначенні позивачу пенсії по інвалідності та додаткової пенсії відповідач повинен керуватись не Постановами Кабінету Міністрів України, які повинні передбачати лише порядок обчислення пенсії, не змінюючи при цьому їх розміру, встановленого Законом, а вимогами ст.ст.50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", беручи при цьому для розрахунку мінімальну пенсію за віком, розмір якої визначається у ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Згідно з ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 р. № 961-ХІV, прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Судом встановлено, що з 01.01.2007 р. пенсія по інвалідності та додаткова пенсія призначаються та виплачуються відповідачем позивачу у розмірі, меншому ніж це передбачено у ст.ст.50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796 від 28.02.1991 р.

За виключенням періоду з 01.01.2008 р. до 22.05.2008 р., коли дії відповідача відповідають чинному законодавству, так як відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" в ст. 54 та ст. 50 Закону №796 були внесені зміни в частині розміру пенсій та зменшений розмір пенсійних гарантій. Вказані зміни були визнані неконституційними за рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 р.

Оскільки, відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення рішення Конституційним судом, тому відповідач з 22.05.2008 р. під час обчислення пенсії позивачу, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, повинен був керуватися статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 06.06.1996 р. та ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції Закону України від 05.10.2006 р.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в частині визнання протиправними дій відповідача стосовно визначення розміру пенсії по інвалідності та додаткової пенсії в розмірі, меншому ніж передбачено законом, та в частині зобовязання відповідача здійснити такий перерахунок розміру пенсії за період з 01.01.2007 р. по 31.12.2007 р., та з 22.05.2008 р. по 30.12.2010 р., в розмірі меншому, ніж передбачено законом.

Відповідно до ст. 73 Закону України від 08.02.1995 р. № 39/95-ВР «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», відповідальність за шкоду, спричинену Чорнобильською катастрофою, встановлюється відповідним законодавством України. Разом з тим, ч.1 ст. 76 зазначеного Закону передбачено, що право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоровю особи, не обмежується строком давності.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі суд відносить за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законом України від 08.02.1995 р. № 39/95-ВР «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", Законом України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", Законом України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 р. № 961-ХІV, ст.ст. 11, 94, 183-2 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова в частині визначення розміру пенсії по інвалідності та додаткової пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 30.12.2010 р. в розмірі меншому, ніж передбачено законом.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до ст.54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст.50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи із мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та провести відповідні виплати за період з 01.01.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 30.12.2010 р.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Сиротников Р.Є.