Справа № 233/3499/17
Суддя: Мартиненко В. С.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

233 № 233/3499/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.

при секретарі Вареніченко В.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

Із вказаним позовом звернулась ОСОБА_2, в якому просила визнати дії Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області протиправними та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №29221997. В позовній заяві посилалась на те, що 15.08.2011 року державним виконавцем відділу була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні №29221997 на підставі постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20.05.2011 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності із накладенням штрафу в розмірі 85,00 грн. Проте вказана постанова є протиправною, оскільки винесена із порушенням строків встановлених законом, а отже має бути скасована. 30.05.2017 року державним виконавцем відділу була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у вказаному виконавчому провадженні. Проте вказана постанова є протиправною та має бути скасована оскільки боржник не мав можливості добровільно виконати постанову суду через те, що не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору є протиправним з тих самих підстав; вказана постанова винесена зі спливом шестимісячного строку відведеного державному виконавцю для вчинення виконавчих дій, протягом якого державний виконавець жодних дій у виконавчому проваджені не вчиняв. Крім того, постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30.05.2017 року боржник не отримував.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав та пояснив, що державним виконавцем були дотримані всі вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши докази подані на їх підтвердження дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20.05.2011 року була притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 із накладенням штрафу в розмірі 85,00 грн. Відповідно до копії супровідного листа від 06.06.2011 року вказана постанова була направлена до Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області для виконання, а саме стягнення на користь держави суми штрафу. На вказаному супровідному листі є відмітка про реєстрацію вхідної кореспонденції відповідачем 15.08.2011 року за номером 2117. 15.08.2011 року державним виконавцем Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №29221997 на підставі вказаної постанови суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» від 24.01.1999 року (в редакції, що діяла на час вчинення виконавчої дії) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Судом не встановлені підстави, передбачені ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», за яких державний виконавець мав винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження винесена в межах трьохмісячного строку, встановленого для виконання постанов судів у справах про адміністративні правопорушення, встановленого п. 1 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження». Наявність тривалого часового розриву понад 2 місяці між датою супровідного листа до постанови суду та датою відмітки про його отримання відділом ДВС не доводить порушення триденного строку встановленого для відкриття виконавчого провадження, адже в матеріалах справи відсутні докази щодо дати надсилання судом копії постанови та дати отримання відповідної кореспонденції представником відділу ДВС. Крім того, порушення такого строку державним виконавцем можуть бути підставою для визнання його бездіяльності протиправною, проте само по собі не може бути підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, так само як і підставою для скасування постанови від 15.08.2011 року про його відкриття.

Отже, суд вважає безпідставними вимоги позовної заяви про скасування постанови державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області від 15.08.2011 року про відкриття виконавчого провадження №29221997.

Згідно із ч. 5 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Посилання відповідача про направлення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.08.2011 року спростовується матеріалами справи.

Так, відповідно до акту, складеного 23.01.2015 року посадовими особами Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, відбулось вилучення журналів реєстрації вхідної та вихідної кореспонденції для знищення за 2011 рік.

Проте наявність вказаного акта не спростовує висновків суду щодо відсутності доказів належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Повідомлення про одержання документів виконавчого провадження має бути приєднане до виконавчого провадження з відміткою діловода про дату їх одержання, що відповідає вимогам п. 2.5 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 р. № 2274/5.

Разом з тим, з долучених до матеріалів справи копій виконавчого провадження №29221997 вбачається, що серед них відсутні поштове повідомлення про вручення боржнику вказаної постанови, як і рекомендований лист з повідомленням про вручення, надісланий на адресу боржника, проте який не був ним отриманий та повернувся відправнику.

Вказана протиправна бездіяльність посадової особи відповідача унеможливила добровільне виконання постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20.05.2011 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

В постанові державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області від 15.08.2011 року про відкриття виконавчого провадження вказаний строк для самостійного виконання рішення суду боржником до 25.08.2011 року. Проте до спливу встановленого строку, а саме 23.08.2011 року державним виконавцем Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області винесено постанову, якою було стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 8,50 грн., що вчинено в супереч вищенаведених норм права.

Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №29221997 від 30.05.2017 року державним виконавцем постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства, в тому числі, виконавчий збір у розмірі 8,50 грн. та витрати виконавчого провадження у розмірі 95,50 грн.

Оскільки судом встановлено, що боржник ОСОБА_2 не була належним чином повідомлена про відкриття виконавчого провадження, а також про строки для самостійного виконання рішення, суд дійшов висновку про те, що боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення суду, в зв'язку з чим стягнення виконавчого збору та витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій є протиправним. Крім того, в матеріалах виконавчого провадження відсутній розрахунок витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

У зв'язку із вищенаведеним в цій частині постанова державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №29221997 від 30.05.2017 року підлягає скасуванню.

Разом з тим, Конституцією України у статті 129-1 встановлено, що судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частинами 1-2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.08.2016 року передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п'яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Оскільки, постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20.05.2011 року на ОСОБА_2 було накладено штраф в розмірі 85,00 грн., що не перевищує п'яти мінімальних розмірів заробітної плати, державний виконавець мав право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЗУ «Про виконавче провадження» від 24.01.1999 року державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення, зокрема, протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що після відкриття виконавчого провадження 15.08.2011 року державним виконавцем не вчинялися дії з виконання рішення до 03.05.2017 року, коли державним виконавцем були зроблені запити до відповідних органів та державних реєстрів про наявність рахунків, джерел отримання доходів, про останнє місце роботи, про отримання пенсії боржником.

Проте, не вчинення виконавчих дій протягом вказаного строку свідчить про протиправну бездіяльність державного виконавця. Разом з тим, сплив шестимісячного строку проведення дій з виконання рішення суду само по собі не може бути підставою для закінчення виконавчого провадження та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30.05.2017 року.

Посилання позивача в цьому аспекті на п. 6 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; є необґрунтованим, адже на цій підставі підлягає закінченню виконавче провадження щодо стягнень, які мають періодичний характер, та закінчення яких обумовлено певною датою.

Обов'язок державного виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.08.2016 року) кореспондується з його правом викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні ( п. 14 ч. 3 ст. 18 цього Закону).

В матеріалах справи наявні копії виклику боржника державним виконавцем від 04.03.2013 року, а також акту від 13.05.2017 року про вихід державного виконавця за адресою боржника, в результаті якого залишено повідомлення про його виклик.

Оскільки чинним законодавством передбачене саме право державного виконавця здійснити виклик боржника до виконавчої служби з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні, неналежне використання свого права державним виконавцем само по собі не може бути підставою для визнання його діяльності або бездіяльності протиправною.

Зі змісту ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.08.2016 року випливає, що постанова державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника надсилається простою кореспонденцію. Проте, відповідачем не доведене факт надсилання копії вказаної постанови боржнику. Разом з тим, неналежне повідомлення боржника про вчинення вказаної виконавчої дії не може бути підставою для скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30.05.2017 року.

Постановою судді Судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області від 08.09.2017 року скасовано постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20.05.2011 року; ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 163-2 ч. 1 КУпАП та закрито провадження в справі у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення; зобов'язано Костянтинівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області повернути ОСОБА_2 стягнуті з неї грошові суми під час виконання скасованої постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20.05.2011 року.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Отже, закінчення виконавчого провадження у разі скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, є виключним повноваженням державного виконавця. Разом з тим, дії або бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби може бути оскаржена в суді.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 до Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про визнання дій протиправними підлягають частковому задоволенню, а саме слід визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_2 від 30.05.2017 року у виконавчому провадженні № 29221997 в частині стягнення виконавчого збору у розмірі 8 грн. 50 коп. та витрат виконавчого провадження у розмірі 95 грн. 50 коп. У задоволені позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування постанови державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про відкриття виконавчого провадження від 15.08.2011 року у виконавчому провадженні №29221997 та постанови державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30.05.2017 року у виконавчому провадженні №29221997 в частині стягнення на користь держави штрафу в розмірі 85 грн. слід відмовити.

Керуючись статтями 17-20, 159-163, 185-186, 254, ч. 3 ст. 160, ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про визнання дій протиправними - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_2 від 30.05.2017 року у виконавчому провадженні № 29221997 в частині стягнення виконавчого збору у розмірі 8 грн. 50 коп. та витрат виконавчого провадження у розмірі 95 грн. 50 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя