Справа № 824/484/17-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 р. м. Чернівці Справа № 824/484/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС України у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) податковий борг до місцевого бюджету за платежем: транспортний податок з фізичних осіб у сумі 20833,33 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що об'єктом оподаткування транспортного податку є легкові автомобілі, які використовувались до 5 років і мають об'єм циліндрів понад 3000 куб. см. Так, податковий орган зазначає, що за відповідачем зареєстровано транспортний засіб, який є об'єктом оподаткування транспортним податком. За результатами проведення нарахування транспортного податку, позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 17.06.2015 р. №3070/17 про визначення податкового зобов'язання у сумі 20833,33 грн та направлено відповідачу. У зв'язку із тим, що сума податкових зобов'язань відповідачем не була сплачена своєчасно, вона набула статусу податкового боргу, на підставі чого податковим органом виставлено ОСОБА_1 податкову вимогу форми «Ф» від 28.03.2017 р. №973/17, яка направлена на адресу відповідача та отримана ним. Таким чином, податковий орган зазначає, що податковий борг позивача складає 20833,33 грн, добровільно сплачений не був, а тому підлягає стягненню.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, 21.09.2017 р. від представника Головного управління ДФС України у Чернівецькій області надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. 25.09.2017 р. до суду надійшло клопотання відповідача про розгляд справи без його участі. Відповідач позовні вимоги не визнає та обґрунтовуючи свої доводи проти поданого позову, надав суду письмові заперечення. Так відповідач зазначає, що податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 17.06.2015 р. №3070/17 про визначення податкового зобов'язання у сумі 20833,33 грн йому не надходило, оскільки в поштовому направленні з вказаним рішенням податковим органом зазначено невірну адресу. Відтак, відповідач вважає, що оскільки вказане рішення він не отримував відповідно узгоджених податкових зобов'язань не існує, а відтак відсутній предмет спору. На підставі зазначеного, відповідач просить суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Згідно з ч. 6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

17.06.2015 р. Хотинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернівецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення №3070/17, яким визначено податкове зобов'язання ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) по транспортному податку з фізичних осіб в сумі 20833,33 гривень. Податкова адреса платника податків вказана: 028, Довжок, 32364, 062, Ластвці,5. Вказане податкове повідомлення рішення відправлене ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 13-14).

З матеріалів справи встановлено, що об'єктом оподатковування визначено легковий автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200», універсал В, д.н. - НОМЕР_2, 2011 року випуску, з об'єктом двигуна 4461 куб. см., датою першої реєстрації якого є 07.03.2013 р. та який належить ОСОБА_1. (а.с. 37).

26.06.2015 р. до податкового органу надійшла інформація від Центру 7304 надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Герцаївського, Новоселицького та Хотинського районів в Чернівецькій області зі списком легкових автомобілів, які здійснили першу реєстрацію на території України до 5 років і мають об'єм циліндрів понад 3000 куб.см. за період з 01.01.2010 р. по 16.06.2015 року. До вказаного списку було включено автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200», універсал В, д.н. - НОМЕР_2, 2011 року випуску, який належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1. (а.с.15).

Згідно довідки Територіального сервісного центру 7343 Регіонального сервісного центру МВС України в Чернівецькій області від 14.06.2017 р. вбачається, що автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200», універсал В, д.н. - НОМЕР_2, 2011 року випуску був вперше зареєстрований за гр. ОСОБА_1 19.03.2015 р. Відповідно до довідки - рахунку НОМЕР_3 від 12.03.2015 р. ТОВ «Автопровайдер» 09.06.2015 р. була проведена заміна свідоцтва про реєстрацію на вищевказаний транспортний засіб. (а.с. 12).

Згідно паспортних даних відповідача ОСОБА_1 зареєстрований 24.10.2009 р. за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 27-28).

28.03.2017 р. податковим органом прийнято податкове податкова вимога форми «Ф» від 28.03.2017 р. №973/17, де визначено суму узгодженого грошового зобов'язання з транспортного податку ОСОБА_1 в сумі 20833,33 гривень. Вказана вимога направлена на адресу відповідача: АДРЕСА_1, та отримана за довіреністю 03.04.2017 року. (а.с. 11).

Згідно розрахунку податкового боргу по ОСОБА_1 визначено заборгованість з транспортного податку станом на 21.06.2017 р. в сумі 20833,33 гривень. (а.с. 9).

До вказаних правовідносин суд застосовує положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.175 пунктом 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України №71-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким шляхом викладення в новій редакції статті 267 Податкового кодексу України, було введено новий податок - транспортний податок.

Статтею 265 ПК України передбачено, що податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, транспортного податку та плати за землю.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України 267.1.1. платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Згідно підпункту 267.2.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Відповідно до пункту 267.4 статті 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що за відповідачем з 19.03.2015 р. зареєстровано автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200», універсал В, д.н. - НОМЕР_2, 2011 року випуску, з об'єктом двигуна 4461 куб. см.

Враховуючи те, що користування вказаним автомобілем склало до 5 років та об'єм циліндрів двигуна якого є понад 3000 куб. см., він є об'єктом оподаткування транспортним податком, у зв'язку чим, позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 17.06.2015 р. №3070/17 про визначення податкового зобов'язання ОСОБА_1 у сумі 20833,33 гривень.

Головним управління ДФС України у Чернівецькій області з метою погашення податкового боргу на адресу відповідача було направлено податкову вимогу форми "Ф" від 28.03.2017 р. №973/17 на суму 20833,33 грн, що підтверджується корінцем податкової вимоги.

Як вбачається із обставин справи, вказане податкове повідомлення-рішення відповідачем не оскаржувалось, а визначена сума податкового зобов'язання сплачена добровільно не була.

Водночас, суд звертає увагу, що під час судового розгляду з'ясувалось, що податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 17.06.2015 р. №3070/17 направлено відповідачу за адресою: АДРЕСА_1, в той час, як ОСОБА_1 зареєстрований з 24.10.2009 р. за адресою: АДРЕСА_1. Зважаючи на цю обставину, відповідач в письмових запереченнях стверджує, що оскільки податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 17.06.2015 р. №3070/17 направлено відповідачу за невірною адресою, податковий борг не може вважатись узгодженим, а відтак відсутній предмет спору. Однак, суд не погоджується з вказаними твердженнями, оскільки факт того, що автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200», універсал В, д.н. - НОМЕР_2, 2011 року випуску, з об'єктом двигуна 4461 куб. см., який належить ОСОБА_1 на праві власності та є об'єктом оподаткування згідно підпункту 267.2.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України, не був спростований відповідачем.

Крім того, суд звертає увагу відповідача, що податкова вимога форми "Ф" від 28.03.2017 р. №973/17 на суму 20833,33 грн відправлена за адресою реєстрації ОСОБА_1, а саме за адресою: АДРЕСА_1, та була отримана за довіреністю 03.04.2017 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідачем жодними доказами не підтверджено та не наведено обґрунтування факту фальсифікації підпису на вказаному повідомленні, а відтак такі твердження не можуть бути підставою для звільнення від сплати податків та зборів, встановлених ПК України. За час судового розгляду справи відповідачем не було вжито заходів щодо оскарження податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 17.06.2015 р. №3070/17 та податкової вимоги форми «Ф» від 28.03.2017 р. №973/17, не надано доказів звернення до правоохоронних та/або судових органів щодо факту фальсифікації документів працівниками податкового органу та працівниками Укрпошти. З наведеного слідує, що відповідачем не надано належних доказів та обґрунтувань, які б спростовували відповідальність за несплату податків та зборів.

Відповідно з пунктом 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Згідно з ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем доведено суду правомірність заявлених вимог.

Враховуючи зазначені положення закону та зважаючи на те, що станом на день розгляду справи у відповідача наявний податковий борг з транспортного податку з фізичних осіб в сумі 20833,33 грн, який виник в результаті не сплати суми податкового зобов'язання, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та необхідності задоволення позовних вимог.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 69, 70, 86, 94, 122, 128, 158, 159, 161- 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) податковий борг до місцевого бюджету за платежем: транспортний податок з фізичних осіб у сумі 20833,33 гривень.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Т.М. Брезіна