Справа № 813/2318/17
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/9016/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,
суддів Рибачука А. І., Старунського Д. М.,
з участю секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивачки Гвоздюка Р. М.,
представника відповідача Сибірякової А. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
У липні 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Позивачі просили визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у видачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як членам сім`ї померлого солдата (військовослужбовця) Збройних Сил України ОСОБА_3 посвідчення «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби» на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», форма і порядок видачі якого встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.1993 № 379 «Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби»;
скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 про відмову ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як членам сім`ї померлого солдата (військовослужбовця) Збройних Сил України ОСОБА_3 у праві на отримання посвідчення «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби», оформлене протоколом № 19 від 30.12.2016;
зобов`язати Львівський обласний військовий комісаріат видати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», форма і порядок видачі якого встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.1993 № 379 «Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби».
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24.03.2016 позов задоволено.
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у видачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як членам сім`ї померлого солдата (військовослужбовця) Збройних Сил України ОСОБА_3 посвідчень «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби» на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», форма і порядок видачі яких встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.1993 № 379 «Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби», які полягають у прийнятті рішення про відмову у праві на отримання посвідчення членами сім`ї померлого солдата ОСОБА_3 , оформленого протоколом засідання комісії № 19 від 30.12.2016.
Зобов`язано Львівський обласний військовий комісаріат видати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як членам сім`ї померлого солдата (військовослужбовця) Збройних Сил України ОСОБА_3 посвідчення «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби» на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», форма і порядок видачі яких встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.1993 № 379 «Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби».
Постанову суду першої інстанції оскаржив Львівський обласний військовий комісаріат, подавши на неї апеляційну скаргу.
Посилається на те, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх обставин, що призвело до неправильного вирішення справи.
Суд не врахував, що частиною 2 статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», передбачено, що дія цього Закону не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які загинули чи померли під час проходження військової служби (зборів), проходження служби у резерві внаслідок вчинення ними злочину чи адміністративного правопорушення, або якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста сталася внаслідок вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, чи є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження.
Зважаючи на те, що хвороба, яка стала причиною смерті, була наслідком вчинення військовослужбовцем дій, в тому числі в стані алкогольного сп`яніння (госпіталізація зумовлена погіршенням загального стану, спричинена вживанням алкоголю протягом 3-х днів) батькам померлого ОСОБА_3 було правомірно відмовлено у праві на отримання відповідного посвідчення.
Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, яка апеляційну скаргу підтримала, позивача та представника позивачки, які просять апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до наказу військового комісара Пустомитівсько-Городоцького ОРВК Львівської області від 16.06.2015 № 120 був призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою Пустомитівсько-Городоцького ОРВК від 24.06.2015 № 1129 .
В період з 24.08.2015 солдат ОСОБА_3 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції в районі її проведення с. Розквіт Станично-Луганського району Луганської області, , що підтверджується наявною в справі довідкою в/ч польова пошта НОМЕР_2 від 07.10.2015 № 2734.
Відповідно до наказу командира військової частини від 26.12.2015 № 270 солдат ОСОБА_3 з 27.12.2015 по 02.01.2016 перебував у відпустці по місцю проживання, в яку вибув з військової частини 27.12.2015 близько 08:30.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер у м. Львові. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 29.12.2015. Службовим розслідуванням встановлено, що смерть солдата ОСОБА_3 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 під час перебування у відпустці внаслідок різкого погіршення стану здоров`я.
29.12.2015 було проведено розтин тіла ОСОБА_3 та видано лікарське свідоцтво про смерть № 267 від 29.12.2015. Слідів насильницької смерті не виявлено.
Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 267 від 29.12.2015 безпосередньою причиною смерті ОСОБА_3 стала печінково-ниркова недостатність, цироз печінки.
Наказом командира в/ч польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 11.02.2016 № 28 солдата ОСОБА_3 , кухаря взводу забезпечення протитанкового дивізіону бригадної артилерійської групи, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 від печінково-ниркової недостатності, виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 28.12.2015. В наказі зазначено, що смерть ОСОБА_3 настала під час проходження військової служби .
Відповідно до витягу з протоколу № 3325 від 01.08.2016 засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця встановлено діагноз захворювання солдата ОСОБА_3 , 1981 року народження - «Цироз печінки. Печінково-ниркова недостатність», що стало причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 і підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть № 267, виданим 29.12.2015 патологоанатомічною лабораторією при КЗ «ЛОКПЛ» (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3 , видане 29.12.2015 відділом ДРАЦ Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області), - «Так, пов`язані з проходженням військової служби».
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які є батьками померлого військовослужбовця (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , видане сільрадою с. Солонка Пустомитівського району Львівської області 17.01.1981) звернулися до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про видачу посвідчення «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби», при цьому долучили необхідні документи.
30.12.2016 комісією Львівського обласного військового комісаріату з розгляду матеріалів про визнання права на отримання посвідчення «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби» прийнято рішення про відмову у праві на отримання посвідчень батькам померлого солдата ОСОБА_3 .
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 № 19 від 30.12.2016, при прийнятті рішення про відмову було взято до уваги відповідь з КЗ «ЛОР» та протокол патологоанатомічного дослідження від 29.12.2015 № 267, виданого Львівським обласним патологоанатомічним бюро Львівської облдержадміністрації.
Згідно з протоколом патологоанатомічного дослідження від 29.12.2015 № 267, цироз печінки ОСОБА_3 розвинувся на фоні алкогольної хвороби, наростаючі явища стали безпосередньою причиною смерті хворого.
Враховуючи вказане, комісія Львівського обласного військового комісаріату прийшла до висновку, що ОСОБА_3 помер внаслідок вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння, що відповідно до частини 2 статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не дає права батькам померлого на одержання посвідчення «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби».
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що захворювання і причина смерті ОСОБА_3 пов`язані з проходженням ним військової служби, тому його батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають право на отримання посвідчень «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби» відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку вказаним відносинам, враховує таке.
Закон України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлює основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з статтею 1 цього Закону, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Дія даного Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Відповідно до частини 6 статті 18 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», вдова (вдівець) загиблого або померлого військовослужбовця, а також дружина (чоловік) військовослужбовця, який пропав безвісти під час проходження військової служби, у разі якщо вона (він) не взяла (не взяв) інший шлюб, та її (його) неповнолітні діти або повнолітні діти - інваліди з дитинства, батьки військовослужбовця, які перебували на його утриманні, мають право на пільги, передбачені цим Законом.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.1993 № 379 «Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби» передбачено, що посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби, видаються батькам, дружині або чоловіку та дітям вказаних військовослужбовців за зразками згідно з додатками № 1 і 2. Підставою для видачі посвідчення є документ, який підтверджує факт загибелі (смерті) чи пропажі безвісти військовослужбовця, виданий військовим комісаріатом.
Наказом Міністерства оборони України № 937 від 31.12.2014 затверджено Інструкцію з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, згідно з пунктом 4.16 якої, членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби (у тому числі членам сімей військовослужбовців строкової служби), видається посвідчення члена сім`ї (батька, матері, дружини, чоловіка або дитини) військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, у порядку, установленому постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.1993 № 379 «Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби».
Відповідно до частини 6 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період є видом військової служби.
Відповідно до частин 1,2 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається:
1) день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту - для громадян, призваних на строкову військову службу;
2) день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації;
3) день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних;
4) день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи, тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянам України.
Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_3 було виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення наказом командира в/ч польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 11.02.2016 № 28 у зв`язку зі смертю, яка настала 28.12.2015 від печінково-ниркової недостатності під час проходження військової служби.
Наказом Міністерства Оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення).
Згідно з пунктом 1.3 Положення одним із основних завдань військово-лікарської експертизи є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.
Згідно з пунктом 2.1 Положення для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Центральною військово-лікарською комісією по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця прийнято постанову, оформлену протоколом № 3325 від 01.08.2016, витяг з якого долучений до матеріалів справи, про те, що захворювання і причина смерті солдата ОСОБА_3 , 1981 року народження, «Цироз печінки. Печінково-ниркова недостатність», що стало причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 і підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть № 267, виданим 29.12.2015 патологоанатомічною лабораторією при КЗ «ЛОКПЛ» (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3 , видано 29.12.2015 відділом ДРАЦ Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області), - «Так, пов`язані з проходженням військової служби».
У листі КЗ ЛОР «ЛОПАБ» від 19.07.2016 вих. № 124/1, який був скерований військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 на запити № 5387 від 27.05.2016 та № 6640 від 04.07.2016 вказано, що проведеним дослідженням на наявність етанолу в крові ОСОБА_3 під час його перебування на лікуванні в ОКЗ ЛОР «Львівський обласний державний клінічний наркологічний диспансер» з 28.12.2015 15:55 по 28.12.2015 19:50 (час смерті) встановлено наявність 1,3 мМоль/л, що еквівалентно 0,05%, тобто етанол практично у крові відсутній.
Такі відомості щодо наявності етанолу в крові ОСОБА_3 28.12.2015 відповідають даним анамнезу, долученого до протоколу патологоанатомічного дослідження від 29.12.2015 № 267, виданого Львівським обласним патологоанатомічним бюро Львівської облдержадміністрації.
Згідно з актом службового розслідування, проведеного за фактом смерті солдата ОСОБА_3 , при проведенні 29.12.2015 розтину тіла та видачі лікарського свідоцтва про смерть № 267 від 29.12.2015, слідів насильницької смерті не виявлено.
Однак, відповідно до витягу з протоколу засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 № 19 від 30.12.2016, батькам ОСОБА_3 було відмовлено у видачі посвідчень «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби» на підставі частини 2 статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», якою передбачено, що дія цього Закону не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які загинули чи померли під час проходження військової служби (зборів), проходження служби у резерві внаслідок вчинення ними злочину чи адміністративного правопорушення, або якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста сталася внаслідок вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, чи є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження.
Як видно з протокольного рішення № 19 від 30.12.2016, заперечень на позовну заяву, апеляційної скарги, відповідач вважає, що хвороба, яка стала причиною смерті ОСОБА_3 , була наслідком вчинення військовослужбовцем дій, в тому числі в стані алкогольного сп`яніння (госпіталізація зумовлена погіршенням загального стану, спричинена вживанням алкоголю протягом 3-х днів).
Однак, такі висновки відповідача є помилковими та суперечать встановленим обставинам справи, оскільки на момент смерті етанол в крові ОСОБА_3 був практично відсутній (0,05%), про що Львівський обласний військовий комісаріат був повідомлений листом КЗ ЛОР «ЛОПАБ» від 19.07.2016 вих. № 124/1.
Доказів вчинення ОСОБА_3 дій, про які йдеться в частині 2 статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суду не подано.
Враховуючи те, що згідно з висновком Центральної військово-лікарської комісії, який був оформлений протоколом № 3325 від 01.08.2016 захворювання і причина смерті ОСОБА_3 пов`язані з проходженням військової служби, його батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають право на пільги, передбачені Законом України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», в тому числі на отримання посвідчення «Член сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби», яке підтверджує право особи на користування такими пільгами.
Посилання апелянта на алкогольну хворобу ОСОБА_3 , зловживання ним алкогольними напоями протягом 12 років, вживання алкоголю в день смерті в кількості 0,5 л вина не підтверджені належними доказами.
В матеріалах справи не має даних про те, що під час призову на військову службу були застереження щодо стану здоров`я ОСОБА_3 .
Доводи апеляційної скарги щодо втручання суду в дискреційні повноваження відповідача є безпідставними, оскільки право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав і свобод гарантоване статтею 55 Конституції України, про що зазначено у протоколі № 19 засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.12.2016. Зобов`язання відповідача видати позивачам посвідчення на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» випливає з неправомірності дій відповідача і є належною формою захисту порушених прав позивачів.
Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2017 року у справі № 813/2318/17 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді А. І. Рибачук
Д. М. Старунський

Повний текст ухвали виготовлено 29.09.2017.