Справа № 814/4066/15
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 р. Справа № 814/4066/15

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Кравченка К. В.

- Косцової І. П.,

при секретарі - Діденко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2015 року по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування рішення від 30.10.2015р. № 000113/04-21,-

В С Т А Н О В И Л А :

ФОП ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій, яким їй визначено штраф в сумі 17000 гривень за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що позивач здійснює продаж алкогольних напоїв на розлив у кафе. Під час відкривання пляшки з горілкою "Неміровська озимова" акцизна марка була пошкоджена, оскільки на не дорогих напоях вона приклеєна дуже неякісно.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2015 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області про застосування фінансових санкцій від 30.10.2015 року №000113/04-21.

Присуджено на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області судовий збір в сумі 487,20 гривень.

У апеляційній скарзі Головне управління ДФС у Миколаївській області, посилаючись на порушення судом першої інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа підприємець 07.06.06. Основним видом діяльності підприємця ОСОБА_2 є обслуговування напоями.

Свою діяльність позивачка здійснює у закусочній за адресою: АДРЕСА_1 (на території ринку "Штрассе").

Підприємець ОСОБА_2 має ліцензію для роздрібної торгівлі алкогольними напоями в закусочній за цією адресою.

22.09.15 року працівниками ДФС у Миколаївській області було проведено фактичну перевірку діяльності підприємця ОСОБА_2 у приміщенні закусочної.

Під час перевірки податківцями було складено Акт від 22.09.15 №104/14-29-21-12/НОМЕР_1, яким зафіксовано факт знаходження в реалізації у підприємця ОСОБА_2 однієї пляшки горілки "Неміровська озимова" без марки акцизного податку.

30.10.15 року уповноваженою особою Головного управління ДФС у Миколаївській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №000113/04-21, яким застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 штраф у розмірі 17000 гривень за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка має ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, а виявлена під час фактичної перевірки пляшка горілки "Неміровська озимова" не мала марки акцизного податку, оскільки вона була знищена під час відкупорювання (розкриття), а відтак позов підлягає задоволенню, а рішення відповідача скасуванню.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

За змістом абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

На підставі ч.1 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абз.15 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

За правилами п. п.14.1.107 п.14.1 ст.14 ПК України марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Згідно п.п. 14.1.109 п.14.1 ст.14 ПК України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

За змістом п.226.1 ст.226 ПК України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Таким чином, технологія маркування алкогольних напоїв марками акцизного податку має передбачати розривання марки під час відкупорювання (розкривання) товару, а тому, під час відкупорювання (розкривання) товару марка акцизного податку псується автоматично.

На підставі п.226.9 ст.226 ПК України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Отже, зберігання та реалізація алкогольних напоїв за наявності марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці або на іншій тарі згідно із законодавством розповсюджується на не відкорковані напої, а на продаж повної (цілої) пляшки або іншої тари з алкогольним напоєм, натомість у разі реалізації у закладах алкогольних напоїв на розлив чинним законодавством не вимагається збереження марки акцизного податку на такій пляшці або іншій тарі.

Закон не покладає на платників податку обов'язку зберігати розірвані марки акцизного податку після відкупорювання (розкривання) товару, адже очевидно, що в силу мети маркування і технології наклеювання марок акцизного податку відкривання відповідної пляшки або іншої тари для реалізації алкогольних напоїв на розлив виключає збереження марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці або на іншій тарі.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, позивач має ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, а виявлена під час фактичної перевірки пляшка пляшка горілки "Неміровська озимова" не мала марки акцизного податку, оскільки вона була знищена під час відкупорювання (розкриття).

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування рішення від 30.10.2015р. № 000113/04-21 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення, постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В. Лук'янчук

Суддя: К. В. Кравченко

Суддя: І.П.Косцова