Справа № 802/1547/17-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 вересня 2017 р. Справа № 802/1547/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Вінницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу

в с т а н о в и в :

08.09.2017 року Головне управління ДФС у Вінницькій області звернулось в суд з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом, яка виникла внаслідок несплати єдиного податку в загальній сумі 1314,41 грн. Існуючу заборгованість відповідач у добровільному порядку не сплатив, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі (вх. №19932 від 19.09.2017 року).

Відповідач в судове засідання не з'являвся, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 27). Письмових заперечень на адміністративний позов не надав.

Згідно частини четвертої статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Таким чином, враховуючи клопотання представника позивача та належне повідомлення відповідача, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, відповідно до частини шостої статті 128 КАС України в порядку письмового провадження. При цьому, відповідно до положень статті 41 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

ФОП ОСОБА_1, як суб'єкт підприємницької діяльності зареєстрована Липовецьким районним управлінням юстиції Вінницької області 10.07.2015 року та перебуває на обліку у Немирівській ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області з 10.07.2015 року.

ФОП ОСОБА_1 являється платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями).

Відповідно до карток обліку платника податків за відповідачем рахується податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб у сумі 1314,41 грн., в тому числі 1314 грн. - за основним платежем, 0,41 грн. - пеня (а.с. 12-20).

На підставі заяви ОСОБА_1 від 16.07.2015 року про застосування спрощеної системи оподаткування, обрано ставку єдиного податку 2 групи (а. с. 8). Ставка єдиного податку становила 20 % до розміру мінімальної заробітної плати щомісячна.

Існуюча у відповідача заборгованість виникла в результаті нарахування сум єдиного податку по термінам сплати:

- 20.11.2015 року - 243,60 грн.;

- 20.12.2015 року - 243,60 грн.;

- 20.01.2016 року - 275,60 грн.;

- 20.02.2016 року - 275,60 грн.;

- 20.03.2016 року - 275,60 грн..

Податковим органом сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу форми "Ф" № 1481-17 від 22.02.2017 року. Однак, заборгованість відповідачем не сплачено, що стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Наявність у відповідача вказаної заборгованості підтверджується наявним в матеріалах справи витягом із картки особового рахунку платника (а.с. 12-20) та поданою довідкою позивача про суми податкового боргу платника податків (а.с. 5).

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Обов'язок сплати податків платником передбачений підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), відповідно до якого, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

З метою реалізації обов'язків платника податків законодавчі акти встановлюють строки сплати податків.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов'язання платника податків, - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (п.п. 14.1.175 ст. 14 ПК України).

Згідно пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ПК України).

Враховуючи, що податковий борг відповідачем не сплачений, доказів зворотнього відповідачем не надано, суд доходить висновку про наявність підстав для його стягнення.

У відповідності до норм статей 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 86 КАС України).

За сукупністю наведених обставин, враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, відповідачем не спростовані, а відтак, підлягають задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) податковий борг у сумі 1314, 41 грн. (одна тисяча триста чотирнадцять гривень сорок одна копійка).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович