Справа № 826/13778/15
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участі секретаря: Козлової І.І.

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 41 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2017 у справі за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві про скасування податкових повідомлень - рішень від 12.02.2015 №000279701 та №,-

В С Т А Н О В И Л А:

ФОП ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 12.02.2015.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2017 вищевказаний адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Святошинському районі ГУ Державної фіскальної служби у місті Києві № від 12.02.2015 в частині 24 387,70 грн щодо основного зобов'язання та у розмірі 6096,79 грн щодо штрафних санкцій. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

На підставі ст. 195 КАС України колегія суддів переглядає постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2017 в межах апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дійшов висновку про скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Святошинському районі ГУ Державної фіскальної служби у місті Києві № від 12.02.2015 в частині 24 387, 7 грн щодо основного зобов'язання та у розмірі 6096, 79 грн щодо штрафних санкцій, з чим не погоджується колегія суддів, огляду на наступне.

Згідно матеріалів справи ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2011 по 31.12.2013, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2013 за результатами чого складено акт № 913/26-57-17-01/НОМЕР_3 від 15.12.2014.

В акті перевірки контролюючим органом зазначено про порушення позивачем таких положень:

- п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, а саме: неналежне ведення обліку доходів та витрат у вигляді заниження оподатковуваного доходу по податку з доходів фізичних осіб за період з 01.01.2011 по 31.12.2013, що призвело до заниження податкових зобов'язань з податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 562,36 грн., а саме: за 2011 рік у розмірі 562,36 грн. та за 2013 рік у розмірі 0,05 грн.;

- п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України у вигляді заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 162 580,00 грн.

Так, контролюючим органом наголошено, що в порушення вимог пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України платник занизив валовий дохід на загальну суму 109 200,34 грн. у зв'язку з невключенням до валового доходу коштів, отриманих у 2011 році.

До перевірки платником надано документи на підтвердження витрат, а саме: виписки з банку про оплату, видаткові накладні, акти виконаних робіт за відповідний період; за період, що перевіряється, перевіркою зараховано валові витрати за 2011 рік в розмірі 105 451, 29 грн., тобто, оподатковуваний прибуток за 2011 рік становить 3748,71 грн.; 15% становить 562,31 грн. Вказана сума не сплачена у зв'язку з тим, що платником занижено валовий дохід за 2011 рік та не задекларовано його.

За 2012 рік перевіркою відхилень в задекларованих доходах та податкових зобов'язаннях не встановлено.

За 2013 рік платником задекларовано дохід у розмірі 609 399,00 грн., витрати в розмірі 536 399,00 грн, тобто, платником отримано 73 000,34 грн прибутку; 15% становить 10 950,05 грн; сума задекларованого та сплаченого податку становить 10 950,00 грн. Тобто, платником не сплачено 0,05 грн. податку.

Разом із тим, в ході проведення перевірки встановлено, що фактично за період з 01.01.2011 по 31.12.2013 платник здійснював продаж модульних будівель; отримав дохід в розмірі 1222099,34 грн, що підтверджується наданими до перевірки документами.

Платником податку на додану вартість станом на 31.12.2013 позивач не зареєстрований.

В порушення вимог п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України, платник протягом останніх 12 календарних місяців отримував дохід, що сукупно перевищує 300 000 грн. (без урахування податку на додану вартість) та не зареєструвався платником податку на додану вартість; сума перевищення у розмірі 300 154,08 грн. встановлена згідно наданих до перевірки документів.

В порушення вимог п. 183.2, п. 183.10 ст. 183 Податкового кодексу України платник не подав реєстраційну заяву до контролюючого органу до 10.10.2012 та несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування до моменту реєстрації платником ПДВ.

За період з 01.01.2011 по 31.12.2013 позивачем не задекларовано податкові зобов'язання по податку на додану вартість.

В порушення вимог п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України перевіркою встановлено заниження платником податкових зобов'язань з податку на додану вартість на суму 162 580,00 грн. у зв'язку з невизначенням податкових зобов'язань з доходів, отриманих за виконані роботи та надані послуги (арк. 10-13 акту перевірки).

За результатами перевірки контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення № від 12.02.2015 про донарахування податку з фізичних осіб на суму 562,36 грн. та штрафу у розмірі 140,59 грн, а також № про донарахування 162580,00 грн податку на додану вартість та штрафу у розмірі 40 645,00 грн.

Згідно пп. 2 п. 180.1 ст. 180 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платником податку є, зокрема, будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

Відповідно до п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України, у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

Згідно даних перевірки платник за період 2012 року отримав та задекларував дохід в розмірі 503 500,00 грн, а у 2013 році - 609 399,00 грн, що підтверджується наданими до перевірки документами. Також платник за період, що перевірявся, не отримував свідоцтва про сплату єдиного податку та не перебував на спрощеній системі оподаткування.

Таким чином, згідно вимог п. 183.2 ст. 183 Податкового кодексу України, платник мав подати реєстраційну заяву до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181цього Кодексу.

Станом на 31.12.2013 позивач не зареєстрований платником податку на додану вартість.

Згідно викладеного в акті перевірки розрахунку, за період перевищення граничної суми 300 000,00 грн позивач отримав дохід у розмірі 812 899 грн (203 500,00 грн - IV квартал 2012 року, 68200 грн. - І квартал 2013 року, 176470 грн. - ІІ квартал 2013 року, 269730 грн. - ІІІ квартал 2013 року, 94999 грн. - IV квартал 2013 року.

Таким чином, позивачем порушено вимоги законодавства щодо обов'язкової реєстрації платником податку на додану вартість не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 Податкового кодексу України.

Згідно п. 183.10 ст. 187 Податкового кодексу України, будь-яка особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

У відповідності до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах: а) 17 відсотків; б) 0 відсотків (п. 193.1 ст. 193 Податкового кодексу України).

Проте, згідно п. 10 підрозділу 2 Перехідних положень ПКУ встановлено, що за податковими зобов'язаннями з податку на додану вартість, що виникли: з 1 січня 2011 року до 31 грудня 2013 року включно ставка податку становить 20 відсотків; з 1 січня 2014 року - 17 відсотків.

Тому висновок суду першої інстанції про те, що станом на період, що перевірявся (01.01.2011 по 31.12.2013), ставка податку дорівнювала 17%, відтак, розрахунок несплаченого податку на додану вартість мав здійснюватися контролюючим органом саме за ставкою 17% колегія суддів вважає помилковим.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає вірним наведений в акті перевірки розрахунок податкового зобов'язання за ставкою 20% отриманого доходу. Відповідно, податкове зобов'язання від 812 899,00 грн з розрахунку 20% отриманого доходу становить 162 580,00 грн та саме з такої суми має розраховуватись розмір штрафних санкцій згідно п. 123.1 ст. 123 ПК України - в розмірі 25% суми визначеного податкового зобов'язання, що становить 40 645,00 грн.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2017 скасувати в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Святошинському районі ГУ Державної фіскальної служби у місті Києві № від 12.02.2015 в частині 24 387, 7 грн щодо основного зобов'язання та у розмірі 6096, 79 грн щодо штрафних санкцій та ухвалити в цій частині нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено: 25.09.2017.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Безименна Н.В.

Аліменко В.О.