Справа № 819/1176/17
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2017-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1176/17

22 вересня 2017 р.м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

секретарі судового засідання Придаткевич Н.В.

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2, довіреність від 04.01.2017 року № 1/05/17

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіального управління Державної судової адміністрації у Тернопільській області про визнання відмови протиправною і зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до територіального управління Державної судової адміністрації у Тернопільській області, в якій з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить:

- визнати протиправною відмову територіального управління Державної судової адміністрації у Тернопільській області від 04.07.2017 року провести перерахунок розрахункових коштів (заробітної плати) із врахуванням розміру надбавки за період з 01.06.2015 року по 17.10.2016 року 80 % у зв'язку із скасуванням наказу Шумського районного суду Тернопільської області від 29.05.2015 року № 9-к.

- стягнути з територіального управління Державної судової адміністрації у Тернопільській області в користь ОСОБА_1 невиплачену суму суддівської винагороди за період з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року в розмірі 36664,00 грн. і за період з 01.01.2016 року по 17.10.2016 року в розмірі 53948,00 грн. та вихідну допомогу в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що наказом голови Шумського районного суду від 03.01.2012 року №3-к ОСОБА_1 було встановлено надбавку за вислугу років в розмірі 80% від посадового окладу, стаж роботи станом на 01.01.2012 року, що давав позивачу право на встановлення надбавки за вислугу років, становив 36 років. Однак, наказом голови Шумського районного суду Тернопільської області від 29.05.2015 року №9-к, починаючи із 01.06.2015 року ОСОБА_1 було встановлено щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 40% від посадового окладу, оскільки стаж роботі ОСОБА_1 на посаді судді становив 17 років 10 місяців станом на 01.06.2015 року. Підставою для зменшення розміру надбавки вказано ч.5 ст.133 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" у редакції Закону України від 12.02.2015 року №192-8 "Про забезпечення права на справедливий суд". Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.05.2017 року визнано протиправним та скасовано наказ голови Шумського районного суду Тернопільської області №9-к від 29.05.2015 року у частині встановлення ОСОБА_1 - судді Шумського районного суду з 01.06.2015 року щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 40% від посадового окладу, стаж на посаді судді якої становить 17 років 10 місяців станом на 01.06.2015 року. 26.06.2017 року та 30.06.2017 року позивач зверталася із письмовими заявами до відповідача, в яких просила здійснити перерахунок надбавки за вислугу років відповідно до наказу голови Шумського районного суду від 03.01.2012 року за період з 01.06.2015 року по 15.10.2016 року в розмірі 80%, різниця якої складає 40% та здійснити нарахування розрахункових коштів відповідно до перерахунку надбавки. У листі від 04.07.2017 року відповідач повідомив ОСОБА_1, що постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.05.2017 року не передбачено проведення перерахунку заробітної плати.

Позивач вважає вищевказану відмову територіального управління Державної судової адміністрації у Тернопільській області протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а також стверджує, що невиплачену суму суддівської винагороди у зв'язку з не здійсненням перерахунку надбавки за вислугу років за період з 01.06.2015 року по 17.10.2016 року та вихідну допомогу в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою має бути стягнуто з відповідача, що і стало причиною звернення до суду з даним адміністративним позовом.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з мотивів, викладених у позовній заяві та у заяві про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення 3 місячних суддівських винагород, як вихідної допомоги у зв'язку з відставкою судді від 08.09.2017 року, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити у його задоволенні.

Суд, розглянувши та дослідивши подані документи і матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, встановив такі обставини.

Як вбачається з наказу начальника управління юстиції в Тернопільській області від 07.07.1997 року № 79-к, ОСОБА_1 призначено на посаду судді Шумського районного суду з 08.07.1997 року з посадовим окладом згідно штатного розпису, на підставі Указу Президента України від 25.06.1997 року № 583/97. (а.с.13)

Наказом голови Шумського районного суду Тернопільської області від 03.01.2012 року № 3-к "Про встановлення надбавки за вислугу років ОСОБА_1В.", у зв'язку із набранням з 01.01.2012 року чинності ст.129,130,131 та п.11 розділу 13 Перехідних положень Закону України "Про судоустрій та статус суддів", ОСОБА_1, судді Шумського районного суду, встановлено надбавку за вислугу років в розмірі 80% від посадового окладу, стаж роботи якої, станом на 01.01.2012 року, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років становить 36 років. (а.с.14)

Наказом голови Шумського районного суду Тернопільської області від 29.05.2015 року № 9-к "Про встановлення надбавки за вислугу років ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1В.", відповідно до ч.5 ст.133 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" у редакції Закону України від 12.02.2015 року № 192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд", ОСОБА_1, судді Шумського районного суду, з 01.06.2015 року встановлено щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 40% від посадового окладу, стаж на посаді судді якої становить 17 років 10 місяців станом на 01.06.2015 року. (а.с.15)

У відповідності до ч.7 ст.126 Конституції України, ст.120,125 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", наказом голови Шумського районного суду Тернопільської області від 17.10.2016 року № 44-к "Про припинення повноважень судді Томчук С.С. у зв'язку із досягненням шістдесяти п'яти років", припинено повноваження судді Томчук Світлани Володимирівни з 17.10.2016 року, у зв'язку із досягненням нею шістдесяти п'яти років. Цим же наказом позивачу виплачено грошову компенсацію за невикористані 25 календарних днів щорічної відпустки (10 календарних днів щорічної основної відпустки за відпрацьований період з 08.07.2016 року по 17.10.2016 року, та 15 календарних днів додаткової відпустки за вислугу років за 2016 рік). (а.с.16)

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.05.2017 року в адміністративній справі № 819/508/17 позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, визнано протиправним та скасовано наказ голови Шумського районного суду Тернопільської області №9-к від 29.05.2015 року у частині встановлення ОСОБА_1 - судді Шумського районного суду з 01.06.2015 року щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 40% від посадового окладу, стаж на посаді судді якої становить 17 років 10 місяців станом на 01.06.2015 року.

26.06.2017 року та 30.06.2017 року позивач зверталася із письмовими заявами до відповідача, в яких просила здійснити перерахунок надбавки за вислугу років відповідно до наказу голови Шумського районного суду від 03.01.2012 року за період з 01.06.2015 року по 15.10.2016 року та здійснити нарахування розрахункових коштів відповідно до перерахунку надбавки. Однак, начальник територіального управління Державної судової адміністрації у Тернопільській області листом від 04.07.2017 року № 619/03/17 повідомив ОСОБА_1, що постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.05.2017 року (справа № 819/508/17) не передбачено проведення перерахунку заробітної плати. (а.с.12)

Не погодившись з вищевказаною відмовою територіального управління Державної судової адміністрації у Тернопільській області та як наслідок неповною виплатою сум суддівської винагороди за період з 01.06.2015 року по 17.10.2016 року та вихідної допомоги в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості позовних вимог та доводам сторін, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Складовою цих гарантій відповідно до статті 130 Конституції є обов'язок держави забезпечувати фінансування та належні умови функціонування судів і діяльності суддів.

Пунктом 6.1 Європейської Хартії про закон "Про статус суддів", прийнятої 10.07.1998 року, передбачено, що судді, які виконують професійно свої суддівські функції, мають право на винагороду, рівень якої повинен бути таким, щоб вони були захищені від тиску при прийнятті ними рішень і в роботі взагалі, щоб ніщо не могло вплинути на їх незалежність та неупередженість.

Згідно з пунктом 16 (а) Монреальської універсальної декларації про незалежність правосуддя, строк перебування суддів на посаді, їхня незалежність, соціальні гарантії, адекватна оплата і умови праці гарантуються законом і не можуть змінюватися в сторону зменшення.

Отже, особливий порядок фінансування судів і діяльності суддів є однією з конституційних гарантій їх незалежності і спрямований на забезпечення належних умов для здійснення незалежного правосуддя.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 148 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року №1402 (далі - Закон №1402) визначено, що функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності всіх судів, окрім Верховного Суду, діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України здійснює Державна судова адміністрація.

Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 148 Закону №1402, функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління Державної судової адміністрації України.

Відповідно до пункту 2 Положення про територіальне управління ДСА України у Тернопільській області від 25.09.2015 року (далі - Положення), територіальне управління ДСА України у Тернопільській області у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, рішеннями з'їзду суддів України та Ради суддів України, Положенням про ДСА України, наказами ДСА України, рішеннями колегії ДСА України, іншими нормативно-правовими актами та цим Положенням.

Пунктом 4.3 даного Положення встановлено, що територіальне управління ДСА України у Тернопільській області здійснює функції розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності територіальне управління ДСА України у Тернопільській області та місцевих загальних судів Тернопільської області.

Тобто на територіальне управління ДСА України у Тернопільській області покладено функцію здійснення нарахування та виплати суддям та працівникам місцевих загальних судів області суддівської винагороди та заробітної плати відповідно.

Згідно частини першої статті 129 "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №245З-VI) суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до частини п'ятої статті 129 Закону №245З-VI суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи до 5 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Так, наказом голови Шумського районного суду від 03.01.2012 року № 3-к ОСОБА_1 встановлено надбавку за вислугу років в розмірі 80% від посадового окладу, стаж роботи станом на 01.01.2012 року, що давав позивачу право на встановлення надбавки за вислугу років, становив 36 років.

Оскільки постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.05.2017 року в адміністративній справі № 819/508/17 визнано протиправним та скасовано наказ голови Шумського районного суду Тернопільської області № 9-к від 29.05.2015 року у частині встановлення ОСОБА_1 - судді Шумського районного суду з 01.06.2015 року щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 40% від посадового окладу, стаж на посаді судді якої становить 17 років 10 місяців станом на 01.06.2015 року, відтак суд погоджується з аргументами позивача ОСОБА_1 про наявність у неї законного права на перерахунок та виплату надбавки за вислугу років за період з 01.06.2015 року по 15.10.2016 року, виходячи з розміру 80% від посадового окладу, 40% якої щомісячно недоотримувала позивач.

З викладеного слідує, що відмова територіального управління Державної судової адміністрації у Тернопільській області від 04.07.2017 року провести перерахунок розрахункових коштів (заробітної плати) із врахуванням розміру надбавки за період з 01.06.2015 року по 17.10.2016 року 80% у зв'язку із скасуванням наказу Шумського районного суду Тернопільської області від 29.05.2015 року № 9-к є протиправною та підлягає скасуванню.

Як вбачається з висновку експертного дослідження за результатами проведення економічного дослідження від 14.09.2017 року № 925/17-22, складеного експертом Тернопільського відділення КНДІСЕ ОСОБА_5, в результаті проведених розрахунків встановлено, що сума заниження надбавки за вислугу років в розмірі 80% від посадового окладу, встановленої наказом Шумського районного суду Тернопільської області № 3-к від 03.01.2012 року ОСОБА_1, становить: за період з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року - 36664 грн.; за період з 01.01.2016 року по 17.10.2016 року - 53948 грн. (а.с.34-35)

Згідно з пунктом 1 частини сьомої статті 126 Конституції України повноваження судді припиняються, зокрема, у разі досягнення суддею шістдесяти п'яти років.

За приписами частини першої статті120 Закону №1402 повноваження судді припиняються з наступного дня після досягнення ним шістдесяти п'яти років.

Згідно з частиною першою статті 143 Закону №1402 судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою.

Відповідно до частини першої статті 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Оскільки остаточний розрахунок з позивачем не був проведений у повному обсязі, то вимоги щодо стягнення на користь ОСОБА_1 вихідної допомоги в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою, є обґрунтованими.

Таким чином, не нарахувавши та не виплативши позивачу надбавку за вислугу років за період з 01.06.2015 року по 15.10.2016 року, виходячи з розміру 80% від посадового окладу, як це встановлено нормами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та вихідної допомоги в розмірі 3 місячних суддівських винагород за останньою посадою, відповідач позбавив ОСОБА_1 права на отримання винагороди, яка забезпечує їй і її сім'ї достатній життєвий рівень, яка надана позивачу чинним законодавством України, а тому, серед іншого, зазначене становить порушення права позивача на мирне володіння своїм майном, передбачене статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Суд також зазначає, що відповідно до частини другої статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини, відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", є джерелом права.

Так, у справі "Кечко проти України" Європейський суд з прав людини встановив, що мало місце порушення статті 1 Протоколу № 1 Конвенції, про захист прав людини і основоположних свобод, зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Частиною першою статті 6 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно частини другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд, згідно статті 86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі досліджених доказів та їх правової оцінки, враховуючи статтю 19 Конституції України та частину 1 статті 11, статті 71, 72 КАС України, суд встановив, що відповідачем не надано суду жодного доказу чи обґрунтування його рішення, що виразилось у відмові територіального управління Державної судової адміністрації у Тернопільській області від 04.07.2017 року провести перерахунок розрахункових коштів (заробітної плати) із врахуванням розміру надбавки за період з 01.06.2015 року по 17.10.2016 року 80% у зв'язку із скасуванням наказу Шумського районного суду Тернопільської області від 29.05.2015 року № 9-к, з точки зору необхідності захисту інтересів суспільства чи з підстав, які були передбачені законом або загальними принципами міжнародного права.

Відтак, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2,6,11,86,122,158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову територіального управління Державної судової адміністрації у Тернопільській області від 04.07.2017 року провести перерахунок розрахункових коштів (заробітної плати) із врахуванням розміру надбавки за період з 01.06.2015 року по 17.10.2016 року 80 % у зв'язку із скасуванням наказу Шумського районного суду Тернопільської області від 29.05.2015 року № 9-к.

Стягнути з територіального управління Державної судової адміністрації у Тернопільській області в користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання за зареєстрованою адресою: 47100, АДРЕСА_1) невиплачену суму суддівської винагороди за період з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року в розмірі 36664 (тридцять шість тисяч шістсот шістдесят чотири) гривні і за період з 01.01.2016 року по 17.10.2016 року в розмірі 53948 (п'ятдесят три тисячі дев'ятсот сорок вісім) гривень та вихідну допомогу в розмірі 3 (трьох) місячних суддівських винагород за останньою посадою, провівши необхідні відрахування у відповідні фонди згідно вимог законодавства.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.