Справа № 442/4529/17
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року№ 876/8505/17
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Дрогобицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 липня 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Дрогобицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У червні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулась в суд із адміністративним позовом до відповідача Дрогобицького об'єднаного УПФУ Львівської області, в якому просила: 1) визнати протиправними дії відповідача; 2) зобов'язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії, як державному службовцю з дати призначення, відповідно до довідки Дрогобицького міськрайцентру зайнятості від 20.09.2016 р. № 23 про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед звернення за пенсією), що подається для призначення пенсій відповідно до ЗУ «Про державну службу», в розмірі 85% сум заробітної плати, без зміни визначення індексації пенсії (базового місяця для проведення індексації пенсії) в результаті перерахунку, з урахуванням при розрахунку розміру пенсії нарахованої та виплаченої допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питану та повної суми індексації заробітної плати, з яких нараховувалися та сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне (пенсійне) страхування; 3) зобов'язати відповідача забезпечити виплату позивачу пенсії в подальшому в розмірі 85% сум заробітної плати, з урахуванням при розрахунку розміру пенсії нарахованої та виплаченої допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та повної суми індексації заробітної плати, з яких нараховувалися та сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне (пенсійне) страхування; 4) зобов'язати відповідача забезпечити виплату позивачу пенсії в подальшому в розмірі 85% сум заробітної плати згідно зазначеної довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед звернення за пенсією), що подається для призначення пенсій відповідно до ЗУ «Про державну службу»; 5) зобов'язати відповідача провести нарахування та виплатити різницю пенсії позивача за минулий час; 6) звернути постанову в адміністративній справі до негайного виконання в порядку ст.256 КАС України у межах суми платежу за один місяць.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.07.2017 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі Львівської області та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі Львівської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії як державному службовцю з 29.09.2016 року, відповідно до довідки Дрогобицького міськрайцентру зайнятості від 20.09.2016 № 23 про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед звернення за пенсією), що подається для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про державну службу», в розмірі 85 відсотків сум заробітної плати, без зміни визначення індексації пенсії (базового місяця для проведення індексації пенсії) в результаті перерахунку, з урахуванням при розрахунку розміру пенсії нарахованої та виплаченої допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, та повної суми індексації заробітної плати, з яких нараховувалися та сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне пенсійне страхування. Відмовлено в задоволенні решти позовних вимог.

З цією постановою суду першої інстанції від 14.07.2017 року не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому оскаржена постанова суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що посилання позивачки на ст.66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та ст.41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є безпідставним, оскільки позивачці пенсію обчислено (призначено) відповідно до норм ЗУ «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), а не за нормами ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Позивачка звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії, як державному службовцю. До зазначеної заяви додано довідку про складові заробітної плати у якій зазначено суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати. Однак, ці суми не передбачені як складові заробітної плати державного службовця, тому не враховуються при обчисленні пенсії (ст.33 Закону). Також апелянт вказує, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до ЗУ «Про державну службу», тощо. Відтак, з 01.06.2015 року норма ЗУ «Про державну службу» в частині пенсійного забезпечення скасована. Пенсії згідно із ЗУ «Про державну службу» не призначаються та перерахунок раніше призначених пенсій не проводяться. Крім того, зазначає апелянт про пропуск позивачем строку звернення до суду передбаченого ст.99 КАС України.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 14.07.2017 року та постановити нове рішення суду, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач апеляційної скарги не визнала, у суді апеляційної інстанції подала заперечення, просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач перебуває на обліку в Дрогобицькому об'єднаному УПФУ Львівської області та отримує пенсію державного службовця відповідно до ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ у розмірі 85% заробітної плати. Пенсію позивачу призначено із 02.10.2003 року.

Згідно копії трудової книжки позивачки останнім місцем її роботи була посада головного спеціаліста Дрогобицького міськрайонного центру зайнятості (а.с. 37).

Відповідно до довідки Дрогобицького міськрайонного центру зайнятості Львівської області від 20.09.2016 р. № 23 з додатками, до заробітної плати позивача входили, зокрема: надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи; премія; премія до державних, професійних свят та ювілейних дат; інші виплати (матеріальна допомога) (а.с. 40-43).

29.09.2016 року позивач зверталась до відповідача із заявою про перерахунок та виплату пенсії, як державному службовцю відповідно до довідки Дрогобицького міськрайонного центру зайнятості №23 від 20.09.2016 року, з дня призначення пенсії (а.с. 14).

Листом від 20.10.2016 року за №8778/05-33 відповідач відмовив позивачці у здійсненні перерахунку пенсії (а.с. 16).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог щодо права позивача на перерахунок пенсії, з врахуванням наступного.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній станом на момент призначення пенсії позивачу) передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відсотковий розмір заробітної плати державного службовця, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням стажу державної служби. При цьому застосуванню підлягає стаття 37 Закону України «Про державну службу» у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС України від 08.07.2015 р. № 732/48/15-а.

Таким чином, при перерахунку пенсії державного службовця має враховуватись відсоток суми заробітної плати, який було визначено позивачу при призначенні пенсії, а саме 85%.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частинами 2, 6 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються КМ України.

Постановою КМ України від 09.03.2006 р. № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, прокуратури, судів та інших органів» керівникам цих органів надано право у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення входила до системи оплати праці державного службовця.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що положення Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці» є загальними щодо спірних відносин. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Так, відповідно до ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Щодо включення до заробітку, з якого визначалась пенсія державного службовця сум індексації заробітної плати, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Таким чином, мова йде про грошові доходи населення, які згідно ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» включаються для обчислення пенсії.

Аналогічна правова позиція була висловлена і Верховним Судом України у постановах від 28.05.2013 року (№21-97а13), від 04.03.2014 року (№ 21-3а14), від 16.09.2014 року (№21-314а14), які відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень і для всіх судів України.

Враховуючи вищенаведене, вимоги позивача про зобов`язання відповідача провести перерахунок призначеної пенсії з включенням до заробітку, з якого визначалась пенсія, сум матеріальної допомоги, а також інших складових заробітної плати, відповідно до довідки про складові заробітної плати, є підставними та обґрунтованими, підлягають задоволенню.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним покликання апелянта на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, оскільки у розглядуваних правовідносинах позивач має право на перерахунок пенсії у зв'язку із тим, що органом ПФ України не було включено до заробітної плати, з якої обчислюється розмір пенсії державного службовця позивачу сум матеріальної допомоги та інших складових заробітної плати.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду за частиною позовних вимог.

Так, згідно ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач звернулась із даним позовом до суду 23.06.2017 року та не навела поважних причин пропуску строку звернення до суду із вимогами про перерахунок пенсії за період по 22.12.2016 року. Тому, пропуск шестимісячного строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення без розгляду позовних вимог за період з 02.10.2003 р. по 22.12.2016 року включно.

Щодо вимог позивача про те, щоб проводити виплату пенсії в подальшому, то позов в цій частині не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Отже, метою звернення до адміністративного суду із позовом є необхідність захисту порушеного права, свобод чи інтересів особи у сфері публічно-правових відносин. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права, свободи чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Таким чином, вимоги позивача щодо виплати пенсії в подальшому (на майбутнє), носять перспективний характер, являються безпідставними, а тому не підлягають до задоволення.

Щодо позовної вимоги про здійснення позивачу перерахунку пенсії без зміни базового місяця для нарахування індексації пенсії, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон), індексації підлягають грошові доходи громадян одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Відповідно до цього Закону, базовим місяцем для індексації пенсії є місяць призначення (перерахунку) пенсії, а також в разі підвищення пенсії в розмірі, який би перевищував суму індексації за умови її проведення відповідно до Закону.

Згідно статті 4 вказаного Закону, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться з наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до ст.6 Закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

З метою реалізації вказаного Закону Кабінетом Міністрів України постановою від 17.03.2003 р. № 1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі - Порядок).

Згідно пункту 1-1 Порядку, підвищення грошових доходів громадян у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін обчислюється Держкомстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

При цьому, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій особам, які набули право на її призначення, здійснюється починаючи з місяця, в якому їх призначено (п.10-1 Порядку).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, у тому числі пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку).

Пунктом 4 Порядку визначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Пенсії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Відповідно до пункту 5 Порядку, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що збільшення пенсії у позивача пов'язане з невірним її нарахуванням при призначенні пенсії.

Перерахунок слід здійснити не в розумінні перерахунку пенсії у зв'язку з вимогами законодавства про черговий перерахунок, а тому, що судом було встановлено, що відповідачем при призначенні позивачу пенсії не всі складові заробітної плати були включені для її розрахунку.

Виходячи з наведеного, виконання відповідачем судового рішення про перерахунок неправильно призначеного розміру пенсії не є підвищенням розміру пенсії відповідача у розумінні постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення». Перерахунок пенсії позивача згідно даного судового рішення є відновленням порушеного права позивача на отримання належної виплати у розмірі встановленому Законом, а тому такий перерахунок не може бути підставою для зміни базового місяця для проведення індексації пенсії.

Таким чином, відповідачу під час перерахунку пенсії позивачу за рішенням суду з підстав її неправильного нарахуванням не слід змінювати базовий місяць для нарахування індексації пенсії, оскільки це суперечать нормам діючого законодавства, порушує конституційні права позивача на збільшений розмір пенсії, передбачені ст.ст.62,64 Конституції України та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції від 14.07.2017 року слід скасувати та прийняти нову постанову суду про залишення без розгляду частини позовних вимог та часткове задоволення решти позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 203, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Дрогобицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області - задоволити частково.

Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 липня 2017 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Дрогобицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії за період із 02 жовтня 2003 року по 22 грудня 2016 року включно - залишити без розгляду.

Решта позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволити частково.

Визнати протиправними дії Дрогобицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо відмови ОСОБА_2 у врахуванні при обчисленні пенсії державного службовця сум надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, інших виплат (матеріальної допомоги).

Зобов'язати Дрогобицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2 пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній станом на момент призначення пенсії позивачу), в розмірі 85% заробітної плати державного службовця, з урахуванням сум надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат, інших виплат (матеріальної допомоги), з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, згідно із поданою довідкою про заробітну плату № 23 від 20 вересня 2016 року, якою передбачені складові заробітної плати для призначення пенсії, починаючи з 23 грудня 2016 року, з урахуванням фактично виплачених сум, без зміни базового місяця для нарахування індексації пенсії.

У задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання постановою законної сили, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст постанови виготовлено 25.09.2017 року