Справа № 461/1317/17
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/8072/17

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Довгої О.І., Улицького В.З.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

представника апелянта ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області на постанову Галицького районного суду м. Львова від 01 червня 2017 року по справі № 461/1317/17 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, скасування рішення та зобов`язання вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача, яким просить визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області і скасувати протокол Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області за пенсійною справою № НОМЕР_1 від 31.08.2016 щодо нарахування та виплати з 31.08.2016 йому в розмірі 56% відповідної суми грошового забезпечення; зобов'язати Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплачувати з 31.08.2016 основний розмір пенсії за вислугу років відповідно до приписів п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», виходячи з розрахунку 61% відповідної суми грошового забезпечення, а саме: за вислугу 20 років - 55% відповідної суми грошового забезпечення та за кожний рік вислуги понад 20 років - 3% відповідної суми грошового забезпечення. До загального розміру пенсії врахувати відповідну суму підвищення до пенсії учаснику бойових дій, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щомісячної цільової допомоги на прожиття, відповідно до Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни» та надбавку на непрацездатного утрииманця, а також здійснити йому виплату недоотриманої за період з 31.008.2016 суму пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.

Позовні вимоги мотивує тим, що він з 31.08.2016 є пенсіонером МВС України по лінії Національної поліції, перебуває на пенсійному обліку в Головному Управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує щомісячну пенсію за вислугу років в порядку та на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 30.08.2016 він був звільнений із служби поліції через хворобу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про національну поліцію», а вислуга років на день звільнення становила 22 роки, відповідно до приписів пункту «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», його розмір пенсії мав становити 61% відповідної суми грошового забезпечення (55% + 6%), що не було враховано пенсійним фондом і з 01.09.2016 йому була нарахована та виплачувалась пенсія у розмірі 6 360,49 грн з врахуванням доплати учаснику АТО учаснику бойових дій, а з 01.02.2016 - 7 013,24 грн з врахуванням надбавки за непрацездатного утриманця 28.11.2000 року - тобто основний розмір пенсії був нарахований у розмірі 50% + 6% відповідної суми грошового забезпечення. Будучи незгідним із таким нарахуванням звернувся до Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області із відповідною заявою, проте отримав відмову.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 01.06.2017 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області і скасовано протокол Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за пенсійною справою № НОМЕР_1 від 31.08.2016 щодо нарахування та виплати ОСОБА_3 з 31.08.2016 в розмірі 56% відповідної суми грошового забезпечення.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплачувати з 31.08.2016 ОСОБА_3 основний розмір пенсії за вислугу років відповідно до приписів п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», виходячи з розрахунку 61% відповідної суми грошового забезпечення, а саме: за вислугу 20 років - 55% відповідної суми грошового забезпечення та за кожний рік вислуги понад 20 років - 3%відповідної суми грошового забезпечення. До загального розміру пенсії врахувати відповідну суму підвищення до пенсії учаснику бойових дій, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щомісячної цільової допомоги на прожиття, відповідно до Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни» та надбавку на непрацездатного утриманця, а також здійснити йому виплату недоотриманої за період з 31.08.2016 суму пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.

Вказану постанову в апеляційному порядку оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконною, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що військово-медичною комісією не прийнято рішення про непридатність позивача до служби в поліції, а тільки до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час. Також, вважає, застосування Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України при звільненні позивача є безпідставним, оскільки він звільнений з військової служби в поліції, яка не входить до структури Міністерства внутрішніх справ України

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивач заперечив щодо задоволення та надав пояснення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про хворобу № 204 від 30.08.2016 військово-лікарська комісія ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» за розпорядженням начальника відділу УКЗ ГУНП у Львівській області здійснила медичний огляд ОСОБА_3, майора поліції, заступника начальника відділу управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції у Львівській області. За результатами обстеження згідно цього свідоцтва про хворобу, позивача визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час на основі ст. 39 б, 40 в, 71 в, 23 в, графи 1 Розкладу хвороб і фізичних вад (наказ МВС України від 06.02.2001 № 85).

На підставі поданого рапорту позивача та свідоцтва про хворобу останній був позивач звільнений зі служби з посади заступника начальника відділу управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції у Львівській області наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 30.08.2016 року № 248 о/с за пунктом 2 (частини першої статті 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію». Пільгова вислуга років становить 22 роки, 9 місяців 02 дні.

З 31.08.2016 ОСОБА_3 є пенсіонером МВС України по лінії Національної поліції, перебуває на пенсійному обліку в Головному Управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує щомісячну пенсію за вислугу років в порядку та на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

01.09.2016 позивачеві була нарахована та виплачувалась пенсія у розмірі 6360,49 грн. з врахуванням доплати учаснику АТО учаснику бойових дій, а з 01.02.2016 7013,24 грн. з нарахуванням надбавки за непрацездатного утриманця 28.11.2000 року - тобто основний розмір пенсії був нарахований у розмірі 50% + 6 % відповідної суми грошового забезпечення.

В подальшому, листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 1684/03-25 від 16.02.2017 ОСОБА_3 повідомлено, що оскільки військово - медичною комісією не прийнято рішення про його непрацездатність до служби в поліції, його пенсія призначена в розмірі 56% відповідних сум грошового забезпечення. Пенсія у розмірі 61% відповідних грошових сум йому не призначалась.

Будучи незгідним із таким нарахуванням звернувся до Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області із відповідною заявою, проте отримав відмову.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що дослідивши свідоцтво про хворобу ОСОБА_3 № 204 на відповідність його вимогам Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового складу в системі МВС України, воно є належним документом, який підтверджує наявність у позивача хвороби, що зумовлює його непридатність до служби в поліції.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне застосування норм матеріального та процесуального права та повне зясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п. «а» ч. 1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше: за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» процентів відповідних сум грошового забезпечення; за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Після набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» підзаконних нормативно-правових актів, які б регулювали порядок проходження служби в Національній поліції України, порядок проведення лікарської та військово-лікарської експертиз, повноваження відповідних комісій, вимоги до прийнятих ними документів, прийнято не було.

Між тим, до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію», діяв Закон України «Про міліцію», яким були врегульовані правовідносини щодо пеннсійного забезпечення працівників міліції, які за своїм змістом є аналогічними тим, що викладені в Законі України «Про Національну поліцію».

Окрім цього, питання звільнення зі служби в органах внутрішніх справ були врегульовані також Положенням про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України (далі - Положення № 85) та Порядком проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України (далі - Порядок № 85), затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 лютого 2001 року № 85.

Підпунктом 1.63.5. пункту 1.63. Порядку № 85 встановлено, що за результатами медичного огляду ВЛК виносять постанови щодо осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ, зокрема, з формулюванням: «Не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час».

Відповідно до підпункту 1.117. 1 пункту 1.117. Порядку № 85 свідоцтво про хворобу у мирний час складається на осіб рядового й начальницького складу, визнаних не придатними до військової служби зі зняттям з військового обліку, не придатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час, обмежено придатними до військової служби, на курсантів та слухачів навчальних закладів МВС, визнаних не придатними до подальшого навчання за станом здоров'я.

Таким чином, юридично визначальним у даних правовідносинах є сам факт захворювання, яке спричинило подальшу непридатність позивача до проходження служби, що було установлено у прямо передбачений спосіб, відповідно до діючого підзаконного нормативного акту - Порядку №85, та зафіксовано у відповідному документі - свідоцтві про хворобу № 75 від 28.04.2016, хоча формулювання «непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час» і містить розбіжність із формулюванням, викладеним у п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» - «непридатність до служби в поліції». Однак, наявність такої розбіжності жодним чином не спростовує самого факту непридатності позивача до подальшої служби через хворобу.

З матеріалів справи видно, що медичний огляд позивач пройшов 30.08.2016, тобто на момент чинності Порядку № 85, а відтак комісією було правомірно винесено постанову з відповідним формулюванням згідно з вказаним Порядком.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відмінне від передбаченого Законом України «Про національну поліцію» формулювання про непридатність позивача до військової служби та обмежену придатність у воєнний час, яке міститься у свідоцтві про хворобу, виданому військово - лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» не може бути підставою для зменшення розміру його пенсії.

Даної правової позиції дотримується Вищий адміністративний суд України в своїх ухвалах по справі К/800/19887/17 від 16.06.2017 та К/800/24467/17 від 08.09.2017.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду без змін. ОСОБА_4 апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 01 червня 2017 року по справі № 461/1317/17 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_4
ОСОБА_6

Повний текст ухвали складено 29 вересня 2017 року