Справа № 819/964/16
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/7464/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання Дідик Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_1 Відділу з питань державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.09.2016 року у справі № 819/964/16 за адміністративним позовом Приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник» до Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_1 Відділу з питань державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації про скасування рішення про відмову в державній реєстрації права власності , -

В С Т А Н О В И В:

До адміністративного суду звернулось Приватне підприємство «Тернопільська фірма «Будівельник» (надалі - позивач, ПП «ТФ «Будівельник») з адміністративним позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_1, Відділу з питань державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації (надалі - відповідач), в якому просить скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_1 Відділу з питань державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації №30201642 від 24 червня 2016 року про відмову у державній реєстрації прав власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0023 за субєктом Приватне підприємство «Тернопільська фірма «Будівельник», код 30066909.

Позивач в обґрунтування позовних зазначає про порушення державним реєстратором положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року за № 1127 при винесенні рішення відповідача №30201642 від 24 червня 2016 року про відмову у державній реєстрації прав власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0023 за субєктом Приватне підприємство «Тернопільська фірма «Будівельник».

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року позовні вимоги задоволено. Скасовано рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_1 Відділу з питань державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації №30201642 від 24 червня 2016 року про відмову у державній реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,2057 га., кадастровий номер :01:001:0023 за Приватним підприємством «Тернопільська фірма «Будівельник», код 30066909.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Відділу з питань державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації (вул. М.Кривоноса, 10, м. Тернопіль, ) на користь Приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник» (вул. Миру, 3а, м. Тернопіль, ) 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення №144 від 18.08.2016 р..

З висновками суду першої інстанції не погодився відповідач - Державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_1 Відділу з питань державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації. У поданій апеляційній скарзі зазначається про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що стосуються оцінки відповідності поданих для державної реєстрації документів, котрі необхідні для проведення реєстраційної дії. Апелянт вважає, що державний реєстратор при оформленні спірного рішення №30201642 від 24 червня 2016 року про відмову у державній реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,2057 га., кадастровий номер :01:001:0023 за Приватним підприємством «Тернопільська фірма «Будівельник», код 30066909 , діяв в у межах повноважень, котрі визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року за № 1127. Просять апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судове засідання сторони не зявились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно Відділу з питань державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації №30201642від 24.06.2016 року відмовлено позивачу у державній реєстрації прав власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0023 за субєктом Приватне підприємство «Тернопільська фірма «Будівельник» на підставі ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та на підставі п.18 та п.23 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Дане рішення вмотивоване тим, що при розгляді заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.06.2016 р., поданою представником ПП «ТФ»Будівельник» встановлено наявність суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяження. А саме: за результатом відомостей пошуку інформації в реєстрі речових прав на нерухоме майно вбачається, що земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:0023 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до поданого заявником рішення Тернопільського міськрайонного суду №607/5081/13-ц від 26.05.2015 року в резолютивній частині вказано, що вищезазначена земельна ділянка знаходиться на території Гаї-Шевченківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вважав, що кадастровий номер земельної ділянки виконує функцію її ідентифікатора унікальної ознаки, яка служить для виокремлення ділянки та її атрибутів у реєстрах, базах даних, інформаційних системах тощо. Наявність цього номеру є підтвердженням місця розташування земельної ділянки. У відповідності до п.2 ст.16 Закону України «Про Державний земельний кадастр», кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у земельному кадастрі, з врахуванням цієї обставини суд першої інстанції визначив, що кадастровий номер земельної ділянки є достатньою підставою для її ідентифікації при вчиненні державним реєстратором державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку на підставі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку №1127.

Колегія судді апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.18 Порядку №1127 За результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що в силу ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІУ від 01.07.2004 року державні реєстратори за порушення законодавства у сфері державної реєстрації прав несуть дисциплінарну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність у порядку встановленому законом. Дії або бездіяльність державного реєстратора можуть бути оскаржені в суді.

Отже, державний реєстратор є самостійним субєктом публічних правовідносин, який несе визначену відповідальність за порушення законодавства у сфері державної реєстрації прав та дії або бездіяльність державного реєстратора можуть бути оскаржені в суді.

Згідно із п.23 вищевказаного Порядку за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування.

Стаття 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» містить вичерпний перелік відмов у державній реєстрації прав.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.24 Закону України №1952 у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Рішенням відповідача № 30201642 від 24 червня 2016 року позивачу відмовлено у державній реєстрації прав власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0023, оскільки наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Вказана державна реєстрація здійснювалась на підставі рішення суду, що набрало чинності.( а.с.7). У резолютивній частині вказаного рішення зазначається про місцезнаходження спірної земельної ділянки : на території Гаї-Шевченківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, площею 0,2057 га, кадастровий номер :01:001:0023. Оскільки вказане судове рішення сторонами не оскаржувалось, державний реєстратор не мав підстав щодо оцінки резолютивної частини судового рішення.

П.14 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року за № 1127. У разі коли під час розгляду заяви встановлено наявність підстав, передбачених законом для зупинення розгляду заяви, державний реєстратор невідкладно приймає рішення щодо зупинення розгляду заяви.

Якщо заявник протягом 30 робочих днів з моменту отримання рішення щодо зупинення розгляду заяви виконав вимоги державного реєстратора, зазначені у відповідному рішенні, а також у разі коли державним реєстратором протягом 30 робочих днів з моменту прийняття відповідного рішення на запит отримано документи та/або інформацію, необхідні для державної реєстрації прав, розгляд заяви відновлюється на підставі рішення державного реєстратора щодо відновлення розгляду заяви.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування.

Для державної реєстрації права власності у разі витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння на підставі рішення суду подаються необхідні для відповідної реєстрації документи, передбачені статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та вказаним Порядком, що підтверджують право власності на нерухоме майно належного власника.

Вказані обставини підтверджують, що державним реєстратором при вчиненні відмови у державній реєстрації прав на підставі рішення суду було порушено встановлений порядок, оскільки визначення, що земельна ділянка перебуває на території с.Гаї-Шевченківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області підтверджувалось договором купівлі-продажу земельної ділянки від 19.08.2008 року ( а.с. 6) та вказаним судовим рішенням ( а.с. 70). А покликання сторони відповідача щодо наявності інформації в реєстрі речових прав на нерухоме майно про те, що спірна земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:0023 зареєстрована у 2014 році за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, с. Гаї-Шевченківські ( вказаний витяг було долучено до апеляційної скарги а.с. 56), зумовлювало перевірку зміни кадастрового номеру спірної земельної ділянки.

П.10-12 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою КМУ від 26.10.2011 року №1141 визначено, що під час розгляду заяви (запиту) державний реєстратор здійснює пошук у Державному реєстрі прав відомостей про: нерухоме майно; право власності та субєкта цього права; інші речові права та субєкта цих прав; іпотеку та субєкта цього права; обтяження прав на нерухоме майно та субєкта цих прав.

Пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється за реєстраційним номером обєкта нерухомого майна. У разі коли відомості про реєстраційний номер обєкта нерухомого майна у заяві (запиті) не зазначаються, пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється за такими ідентифікаторами: за адресою обєкта нерухомого майна/місцезнаходженням земельної ділянки - назва адміністративно-територіальної одиниці (ОСОБА_2 Крим, область, м. Київ, м. Севастополь), району, населеного пункту або селищної, сільської ради, за кадастровим номером земельної ділянки.

Пошук у Державному реєстрі прав відомостей для цілей отримання інформації з цього Реєстру здійснюється за принципом повного збігу зазначеного ідентифікатора пошуку або повного збігу усіх чи одного з ідентифікаторів пошуку у разі здійснення пошуку за декількома ідентифікаторами.

Під час проведення державної реєстрації прав державний реєстратор додатково здійснює пошук інших заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на те саме майно та рішень судів про заборону вчинення дій, повязаних з державною реєстрацією таких прав, у базі даних про реєстрацію заяв і запитів.

Пошук заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у базі даних про реєстрацію заяв і запитів здійснюється за реєстраційним номером обєкта нерухомого майна та ідентифікаторами, визначеними у підпунктах 2 і 3 пункту 11 цього Порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В звязку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160 ст.ст. 41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х ВА Л И В:

Апеляційну скаргу Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_1 Відділу з питань державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.09.2016 року у справі № 819/964/16 без змін.

Стягнути з за рахунок бюджетних асигнувань Відділу з питань державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації судовий збір за подання апеляційної скарги на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.09.2016 року у справі № 819/964/16 у розмірі 606 грн.32 коп. за реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Галицькому районі м. Львова, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38007573, банк отримувача - ГУДКСУ у Львівській області, код банку отримувача (МФО) - 825014, рахунок отримувача - 1004, код класифікації доходів бюджету - 22030101, призначення платежу - судовий збір за подання апеляційної скарги.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_4
Повний текст судового рішення

виготовлено 25.09.2017 року.