Справа № 295/6999/17
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Полонець С.М.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"25" вересня 2017 р. Справа № 295/6999/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "21" липня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просила визнати протиправними дії Житомирського об'єднаного Управління пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у зарахуванні до стажу державної служби роботу на посадах в органах державної податкової служби України (державної фіскальної служби України), та у призначенні з 12.01.2017 року пенсії державного службовця за вислугу років на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-ХІ1 в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язати Житомирське об'єднане Управління пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до стажу державної служби періоди роботи на посадах в органах державної податкової служби України (державної фіскальної служби України), зокрема в ДПА у Богунському районі м. Житомира в період часу з 18.12.1996 року по 31.12.1996 року, ДПА у м. Житомирі з 03.01.1997 року по 30.04.1998 року, ДПІ у м. Житомирі з 01.05.1998 року по 31.08.2000 року, Житомирській ОДПІ з 01.09.2000 року по 06.10.2005 року, ДПА в Житомирській області з 07.10.2005 року по 31.01.2012 року, ДПС у Житомирській області з 01.02.2012 року по 31.05.2013 року, ГУ Міндоходів у Житомирській області з 01.06.2013 року по 19.11.2014 року, ГУ ДФС у Житомирській області з 20.11.2014 року по 12.01.2017 року, та зобов'язати призначити з 12.01.2017 року пенсію державного службовця за вислугу років на підставі ст. 37 Закону України ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723- XII в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 21.07.2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення по справі, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що позивач 12.01.2017 року звернулася до Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Рішенням Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 30.01.2017 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" ОСОБА_3 відмовлено, про що повідомлено листом від 02.02.2017 № 1630/04.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_3 є правомірними та вмотивованими.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З 1 травня 2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ).

Порядок призначення таких пенсій затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій громадян", яка застосовується, починаючи з 1 травня 2016 року.

Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІ (далі Закон № 889-VІІ), який чинний з 01.05.2016 пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Так, згідно пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII втратив чинність Закон №3723-ХІІ, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІ передбачено право державних службовців, за певних умов, на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІI (далі-Закону).

Відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІ встановлено, що Державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІ визначено перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

12 Пунктом цих положень Закону № 889-VІІ встановлено що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином на призначення пенсії за нормами Закону № 889-VII мають право особи, які НА ДЕНЬ НАБРАННЯ ЧИННОСТІ Законом (01.05.2016 року):

1. займають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

2. не займають посади державної служби, однак мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Дійсно, статтею 25 Закону визначено сім категорій посад державних службовців.

А тому при визначенні права на призначення пенсії з 01.05.2016 до стажу державної служби зараховується лише період роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби або ж встановлюється відповідність займаної особою посади, посадам, визначеним в статті 25 Закону № 3723-ХІІ.

Відповідно до записів трудової книжки з 03.02.1997 року позивачці було присвоєно спеціальне звання "інспектор податкової служби III рангу", свою трудову діяльність вона здійснювала в органах податкової служби, органах Міндоходів, органах фіскальної служби.

Водночас при визначенні можливості зарахування конкретного період роботи до стажу державної служби слід також враховувати і положення інших нормативно-правових актів.

Відповідно до ч.3 ст.25 Закону № 3723-ХІІ віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2013 р. № 703 віднесено деякі посади працівників органів державної влади, інших державних органів, установ до відповідних категорій посад державних службовців згідно з додатками 1-31.

Згідно додатку 20-1 названої постанови, затверджено перелік посад працівників структурних підрозділів податкової міліції апарату ДФС та структурних підрозділів її територіальних органів ДФС, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Згідно названого переліку посади, які обіймала позивачка, відносились до відповідних категорій посад державної служби.

Названа постанова втратила чинність 06.08.2016 року і була чинною на момент набрання чинності нормами Закону № 889-VII.

Крім того, положеннями ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII (в редакції від 04.07.2013) (далі - Закон № 3723-XII) визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Також відповідно до ст.342 Податкового Кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2011 року посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Згідно ст.344 цього ж Кодексу період роботи посадових осіб контролюючих органів (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, ВІДНЕСЕНИХ ДО КАТЕГОРІЙ ПОСАД ДЕРЖАВНИХ СЛУЖБОВЦІВ, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що посади, на яких працювала позивачка, відносяться до посад, віднесених до категорії посад державних службовців.

З листа, яким позивачці відмовлено у призначенні пенсії вбачається, що фактично їй відмовлено в призначенні пенсії з огляду на те, що їй не присвоювався ранг державного службовця (а.с.11).

Разом з тим, Закон № 3723-ХІІ не пов'язував виникнення права на пенсійне забезпечення із присвоєнням рангу державної служби, а пов'язував таке право виключно з віднесенням посади до відповідної категорії, визначеної статтею 25 Закону № 3723-ХІІ.

Натомість ранги державної служби цією нормою не визначаються, а визначені у статті 26 Закону № 3723-ХІІ, а тому покликання відповідача на ці обставини є необґрунтованим.

Матеріали справи свідчать, що на час набрання чинності Законом № 889-VII позивачка обіймала посаду начальника відділу обслуговування платників ГУ ДФС у Житомирській області, на той час загальних стаж її роботи на посадах віднесених до категорій посад державних службовців складав більше 10 років.

На момент її звернення із заявою про призначення пенсії вона досягла віку, необхідного для призначення пенсії державного службовця, а тому були відсутні підстави для відмови у призначенні їй пенсії.

Щодо покликання відповідача на Порядок обчислення стажу державної служби, Затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 р. № 229, то даний підзаконний акт суперечить згаданим нормативним актам вищої юридичної сили в частині зарахування періоду роботи посадових осіб контролюючих органів (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, ВІДНЕСЕНИХ ДО КАТЕГОРІЙ ПОСАД ДЕРЖАВНИХ СЛУЖБОВЦІВ, а тому застосований до спірних правовідносин бути не може.

Вказані обставини судом першої інстанції не було належним чином досліджено та їм не була надана відповідна правова оцінка.

Частиною 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку:

пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Таким чином, суд вважає, що рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_3 відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ не ґрунтується на законі та підлягає скасуванню, а позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції, із прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Також, з матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачкою сплачено судовий збір в сумі 1344,00 грн. (а.с.1, 60).

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З цих підстав судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачкою в сумі 1344,00 грн. підлягають до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "21" липня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними дії Житомирського об'єднаного Управління пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_3 у зарахуванні до стажу державної служби роботу на посадах в органах державної податкової служби України (державної фіскальної служби України), та у призначенні з 12.01.2017 року пенсії державного службовця за вислугу років на підставі ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-ХІ1 в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язати Житомирське об'єднане Управління пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_3 до стажу державної служби періоди роботи на посадах в органах державної податкової служби України (державної фіскальної служби України), зокрема в ДПА у Богунському районі м. Житомира в період часу з 18.12.1996 року по 31.12.1996 року, ДПА у м. Житомирі з 03.01.1997 року по 30.04.1998 року, ДПІ у м. Житомирі з 01.05.1998 року по 31.08.2000 року, Житомирській ОДПІ з 01.09.2000 року по 06.10.2005 року, ДПА в Житомирській області з 07.10.2005 року по 31.01.2012 року, ДПС у Житомирській області з 01.02.2012 року по 31.05.2013 року, ГУ Міндоходів у Житомирській області з 01.06.2013 року по 19.11.2014 року, ГУ ДФС у Житомирській області з 20.11.2014 року по 12.01.2017 року.

Зобов'язати призначити ОСОБА_3 з 12.01.2017 року пенсію державного службовця за вислугу років на підставі ст. 37 Закону України ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723- XII в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Стягнути з Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 сплачений ним судовий збір у розмірі 1344 грн.00 коп.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: М.М. Капустинський

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Перемоги,55,м.Житомир,10003

- ,