Справа № 336/4472/17
Суддя: Голубкова М. А.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 336/4472/17
пр. № 2-а/336/429/2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Голубкової М.А. розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправними дій, зобов'язання перерахувати та виплачувати пенсію за віком з підвищенням її розміру,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, вказавши, що до 2016 року отримував пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ» та продовжував працювати. 02.09.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком та йому було призначено пенсію за віком. Водночас при призначенні та розрахунку пенсії за віком відповідачем не застосовано підвищення пенсії у відповідності до ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». По суті вимог просить визнати протиправними Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови у перерахунку пенсії позивачеві з урахуванням положень ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зобов'язати Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати та виплачувати позивачеві пенсію за віком у розмірі, обчисленому із застосуванням підвищення, передбаченого ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у розмірі 55,55%, починаючи з дати призначення пенсії за віком, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідачем направлені до суду заперечення на позов, в яких, посилаючись на законність дій відповідача та відсутність правових підстав для задоволення позову відповідач просив у позові відмовити.

При вивченні матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, з 08.03.1992 року перебував на обліку в Головному управлінні та отримував пенсію за вислугу років у відповідності до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

02.09.2016 року позивач звернувся із заявою про призначення йому пенсії за віком.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.10.2016 року, яка набрала законної сили 11.11.2016 року, визнані протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя, щодо відмови в розрахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зобовязано управління Пенсійного Фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя провести перерахунок ОСОБА_1 пенсії за віком з 02 вересня 2016 року відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком (2013-2015 рр.) та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

22.06.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії за віком із застосування підвищення, передбаченого ст. 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Листом від 03.07.2017 року позивачеві було відмовлено у перерахунку пенсії та її підвищені.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 26 Закону України № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Статтею 29 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 року встановлено, що особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток:

на 0,5 % - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців;

на 0,75 % - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.

Таким чином, вищевказане підвищення до пенсії є засобом заохочення особи до продовження суспільно корисної праці після досягнення пенсійного віку та якомога пізнішого виходу на пенсію.

Страховим стажем за визначенням Закону України № 1058 є період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Підсумовуючи вищевказані норми чинного законодавства суд вважає, що умовами для нарахування підвищення до пенсії у відповідності до положень ст. 29 Закону України № 1058 є у сукупності: настання пенсійного віку, наявність страхового стажу після досягнення пенсійного віку та звернення за пенсією з більш пізнього віку, ніж встановлений чинним законодавством.

При цьому статтею 29 Закону України № 1058 не вказано, що умовою для нарахування підвищення є бажання особи одержувати з більш пізнього віку пенсію, яка призначена саме за цим Законом, тож суд погоджується з твердженнями відповідача про те, що право на підвищення пенсії виникає у особи, яка виявила бажання з більш пізнього віку отримувати будь-яку пенсію, яка призначається у відповідності до норм усіх Законів України, зокрема і Закону України ««Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Водночас позивач з 1992 року скористався своїм правом на отримання пенсії за вислугу років та отримував таку пенсію до 2016 року.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає законних підстав для задоволення позову, оскільки ОСОБА_1 до досягнення пенсійного віку та після цього отримував пенсію за вислугу років, а також не довів факту того, що після досягнення пенсійного віку мав страховий стаж.

При вирішенні питання про стягнення судових витрат, суд, окрім того, що не вбачає підстав для задоволення позовних вимог та, відповідно, і стягнення судових витрат на користь позивача, також звертає увагу на ненадання позивачем оригіналу квитанції про сплату послуг, а також і на те, що квитанція, копія якої долучена до позовної заяви, видана та підписана не адвокатом, а невідомою особою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 160-163 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправними дій, зобов'язання перерахувати та виплачувати пенсію за віком з підвищенням її розміру залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.А. Голубкова