Справа № 397/1202/17
Суддя: Мирошниченко Д. В.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 397/1202/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2017 року смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Мирошниченка Д.В.,

із секретарем судового засідання - Петренко Л.О.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представників відповідачів - Тарасова С.М., Шаповала І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Олександрівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністрації установи виконання покарань - Олександрівського виправного центру № 104, начальника Олександрівського виправного центру № 104 Мулявки Ігоря Вікторовича про скасування постанови від 28.06.2017 року про застосування до засудженого ОСОБА_1 стягнення у вигляді поміщення у дисциплінарний ізолятор строком на 10 діб, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить скасувати постанову начальника Олександрівського виправного центру № 104 Мулявки І.В. від 28.06.2017 року про застосування до засудженого ОСОБА_1 стягнення у вигляді поміщення його у дисциплінарний ізолятор строком на 10 діб.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що на даний час відбуває покарання у виді обмеження волі в Олександрівському ВЦ № 104. 28.06.2017 року постановою начальника Олександрівського виправного центру № 104 Мулявки І.В. до нього застосовано стягнення у вигляді поміщення його у дисциплінарний ізолятор строком на 10 діб, за те, що він 26.06.2017 року самовільно залишив межі сільськогосподарської дільниці в с. Ясинуватка.

Однак, такий висновок є помилковим, оскільки він дійсно залишив межі сільськогосподарської дільниці в с. Ясинуватка, але не умисно, а через протиправні дії іншого засудженого ОСОБА_6 Вказане підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 28.08.2017 року, відповідно до якої - кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000397 від 26.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, тобто ухилення від відбування покарання, закрито у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення.

Крім цього, при накладенні на нього стягнення, адміністрацією установи було порушено положення КВК України, що призвело до порушення його прав.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві. Крім того, позивач зазначив, що 26.06.2017 року о 22.30 год. його помістили до ДІЗО, як пояснили працівники виправного центру, - «до з?ясування обставин самовільного залишення меж виправного центру». 28.06.2017 року йому оголосили постанову про поміщення його в ДІЗО, в якій він розписався, і перебував він там до 07.07.2017 року.

Представники відповідачів у судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що 26.06.2017 року було виявлено відсутність засудженого ОСОБА_1 за місцем його працевлаштування в с. Ясиноватка. На підставі цього було внесено відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 390 КК України - самовільне залишення місця обмеження волі. В подальшому ОСОБА_1 було виявлено та доставлено до виправного центру, і відразу ж його було поміщено в ДІЗО на час перевірки обставин залишення місця працевлаштування. Оскільки, перевірку не було закінчено, для недопущення засудженим повторного вчинення вказаних дій та у зв?язку з наявністю проступку, ОСОБА_1 було залишено у ДІЗО та винесено відповідну постанову від 28.06.2017 року.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Постановою про тимчасове поміщення до 48 годин в дисциплінарний ізолятор, засудженого поміщено в ДІЗО о 22 год. 30 хв. 26.06.2017 року.

Згідно постанови начальника Олександрівського ВЦ № 104 від 28.06.2017 року, засуджений ОСОБА_1 26.06.2017 року допустив самовільне залишення меж сільськогосподарської дільниці в селі Ясиноватка. Внаслідок цього, ОСОБА_1 поміщення в ДІЗО строком на 10 діб (а.с. 6).

Постановою про закриття кримінального провадження від 28.08.2017 року, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000397 від 26.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, закрито у зв?язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України. Згідно даної постанови, матеріали кримінального провадження свідчать, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел на самовільне залишення меж установи відбування покарання, а його дії вказують на відсутність наміру ухилитися від відбування покарання. Самовільне залишення меж установи відбування покарання полягало в тому, що ОСОБА_1 25.06.2017 року разом із ОСОБА_6 залишив межі сільськогосподарської дільниці в с. Ясиноватка. Тобто, постанова про поміщення засудженого в ДІЗО та постанова про закриття кримінального провадження, стосуються одного і того ж правопорушення (а.с. 25-30).

Стаття 68 КВК України передбачає, що до засуджених, які порушують трудову дисципліну і встановлений порядок відбування покарання, адміністрація виправного центру може застосовувати стягнення: поміщення в дисциплінарний ізолятор строком на десять діб.

Згідно ч. 5 ст. 59 КВК України, стягнення може бути накладене тільки на особу, яка вчинила проступок, не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку.

З огляду на вищевикладене вбачається, що адміністрацією установи, де відбуває покарання засуджений ОСОБА_1, в тому числі і її начальником, правомірно було накладено стягнення на ОСОБА_1 у вигляді поміщення його в ДІЗО, оскільки останній порушив встановлений порядок відбування покарання - самовільне залишення місця обмеження волі. На той час існували усі підстав вважати, що ОСОБА_1 умисно залишив межі сільськогосподарської дільниці в с. Ясиноватка, а тому і існували усі підстави для накладення вказаного стягнення. Тому, доводи позовної заяви про те, що при накладенні на ОСОБА_1 стягнення, адміністрацією установи було порушено положення КВК України, що призвело до порушення його прав є необґрунтованими.

В той же час, суд бере до уваги згадану постанову про закриття кримінального провадження (яка на даний час є чинною і не оскаржувалася), а саме в частині того, що у ОСОБА_1 не було умислу для самовільного залишення меж виправного центру.

Отже, у зв?язку з відсутністю умислу засудженого на самовільне залишення меж виправного центру, за що було винесено постанову про поміщення останнього в ДІЗО, така постанова підлягає скасуванню.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір", а тому судові витрати у розмірі 640 грн. компенсуються за рахунок Державного бюджету України

Керуючись ст.ст. 71, 160-163, 167, 171-2, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністрації установи виконання покарань - Олександрівського виправного центру № 104, начальника Олександрівського виправного центру № 104 Мулявки Ігоря Вікторовича про скасування постанови від 28.06.2017 року про застосування до засудженого ОСОБА_1 стягнення у вигляді поміщення у дисциплінарний ізолятор строком на 10 діб - задовольнити.

Скасувати постанову начальника Олександрівського виправного центру № 104 Мулявки І.В. від 28.06.2017 року про поміщення засудженого ОСОБА_1 у дисциплінарний ізолятор установи виконання покарань, строком на 10 діб.

Судові витрати у розмірі 640 гривень компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення постанови, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини постанови, в такий же строк з дня складання повного тексту постанови.

Суддя: /підпис/

Копія вірна:

Постанова не набрала законної сили

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області Д.В. Мирошниченко