Справа № 334/5488/16-а (2-а/334/273/16)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2017-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 вересня 2017 рокусправа № 334/5488/16-а (2-а/334/273/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Лукманової О.М. Дурасової Ю.В.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 21 березня 2017 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької митниці ДФС, Заступника начальника Запорізької митниці - начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Герман Василя Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил №0175/11200/16 від 18.08.2016 р., -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Запорізької митниці ДФС, заступника начальника Запорізької митниці - начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Герман Василя Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0171/11200/16 від 18.08.2016 року. В адміністративному позові позивач просила скасувати постанову Запорізької митниці ДФС в справі про порушення митних правил від 18.08.2016 року № 0171/11200/16 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 33205 грн. 44 коп. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 21 березня 2017 р. адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не повне з'ясування судом обставин справи, просив постанову суду скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, 09.03.2016 року до Запорізької митниці ДФС надійшов лист Департаменту боротьби з митними правопорушення від 25.02.2016 № 6730/7/99-99-26-03-03-17 із відповіддю митних органів Федеративної Республіки Німеччина на запит про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки законності вивезення з митної території України компанією ПМП «Алоінс» товару - феросиліцій FeSi10.

За результатами опрацювання документів, отриманих від митних органів Федеративної Республіки Німеччини, а також наявної в Запорізькій митниці ДФС інформації, щодо здійснення зовнішньоекономічної діяльності компанією ПМП «Алоінс», встановлене наступне.

02.04.2014 року до митного посту «Запоріжжя-Центральний» Запорізької митниці Міндоходів митним брокером ТОВ «ЗП Техноімпорт» ОСОБА_1, яка діяла в інтересах ПМП «Алоінс» згідно договору доручення від 19.03.2014 №122, було подано митну декларацію типу ЕК 10 АА № 112050000/2014/007215 для митного оформлення товару «Феросплави: феросиліцій кусковий низькокремнистий, марка FeSi10», код товару за УКТ ЗЕД НОМЕР_1 (зі ставкою вивізного мита 0%), вагою 22000 кг на загальну суму 4818 євро (що за курсом НБУ на день заявлення до митного оформлення складає 73789,84 грн.).

З метою здійснення митного оформлення вищевказаного товару, до Запорізької митниці Міндоходів, разом із митною декларацією № 112050000/2014/007215, ОСОБА_1, були надані наступні документи:: CMR б/н від 02.04.2014 року №0651807; інвойс від 01.04.2014 року №02/01; зовнішньоекономічний контракт від 20.03.2014 року № 20032/2014, укладений між компанією ПМП «Алоінс» та компанією «Grass AF Gmbh», Frydagstrase 30D-44536, Lunen, Germany.

Згідно наданих митними органами Федеративної Республіки Німеччини митних документів (зобов'язуючої довідки митного органу щодо митної ставки від 10.12.2013 № DE20092/13-1), товар який надійшов від ПМП «Алоінс» на адресу «Grass AF Gmbh», Frydagstrase 30D-44536, Lunen, Germany за вищевказаними документами, був оформлений останнім у митному відношенні як відходи легованої сталі за кодом 72042900.

Обсяг несплати митних платежів (вивізного мита), який виник в наслідок заявлення до митного оформлення митної декларації типу ЕК 10 АА № 112050000/2014/007215 від 02.04.2014 з неправдивим описом та кодом УКТЗЕД товару, становить 11068,48 грн., що підтверджується службовою запискою управління адміністрування платежів Запорізької митниці ДФС від 23.05.2016 № 08-70-19-22/816-ЕП.

Постановою у справі про порушення митних правил зафіксовано, що таким чином, митним брокером ТОВ «ЗП Техноімпорт» ОСОБА_1 з метою неправомірного звільнення від сплати платежів було заявлено в митній декларації №112050000/2014/007215 неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД.

За результатами розгляду справи про порушення митних правил 18.08.2016 року Запорізькою митницею ДФС у відношенні гр. ОСОБА_1 винесено постанову № 0171/11200/16, якою визнано її винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 33205,44 грн.

Відповідно до ст.466 МК України (в редакції на момент виникнення спірних відносин) адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Додержання органами доходів і зборів вимог закону в разі застосування адміністративних стягнень за порушення митних правил забезпечується здійсненням систематичного контролю з боку органів вищого рівня та їх посадових осіб, правом оскарження постанов у справах про порушення митних правил та іншими заходами, передбаченими законодавством України.

У відповідності до ч.1 ст.494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил (ч.1 ст.488 МК України).

Згідно ч.1 ст.467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Таким чином, митниця наділена повноваженнями щодо розгляду справи про порушення митних правил у певних випадках, зокрема, і у випадку наявності порушення, передбаченого ст.485 МК України.

Частиною 1 статті 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Стаття 489 МК України визначає обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про порушення митних правил.

Згідно вказаної статті посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим за приписами ч.1 ст.510 МК України посадова особа органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, може витребувати документи, необхідні для розгляду справи, у тому числі матеріали фото- і кінозйомки, звуко- і відеозапису, інформаційних баз та банків даних, а також інші носії інформації.

Відповідно до ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

2) поясненнями свідків;

3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта;

5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

В даному випадку суть виявленого порушення митних правил, що стало підставою для притягнення позивача до відповідальності згідно спірної постанови № 0171/11200/16 від 18.08.2016, полягає у невірному зазначенні позивачем в поданій в митній декларації коду товару згідно УКТ ЗЕД.

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

За правилами ч.7 ст.257 МК України перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до ч.8 ст.257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться зазначені у цій частині відомості, у тому числі у вигляді кодів.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України та Законом України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 № 584-VII «Про Митний тариф України», а саме: з врахуванням Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, відповідних приміток до розділів та груп, текстового опису товарних позицій, та тих характеристик товару, які є визначальними і класифікації.

Відповідно до приписів правила 1 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД: для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до правил.

У п.1 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД Закону України «Про митний тариф» від 19.09.2013 № 584-VII (чинний на момент виникнення спірних відносин) передбачені правила, за якими здійснюється класифікація товарів в УКТЗЕД: назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп.

У пункті 3 (а) цих Основних правил зазначений порядок класифікації товару у разі коли товар на перший погляд можна віднести до двох чи більше товарних позицій.

У п.4 Основних правил зазначено, що товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Відповідно до ч.4 ст.280 МК України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України.

Стаття 485 МК України, на підставі якої позивача притягнуто до відповідальності, передбачає накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги, -

Отже згідно диспозиції даної норми порушення митних правил має місце у разі зазначення декларантом:

- неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту),

- неправдивих відомостей щодо ваги або кількості товару, країни походження, відправника та/або одержувача товару,

- неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Тобто сам по собі факт невірного зазначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД не становить склад правопорушення згідно ст. 485 МК України.

Відповідно до ч.ч.1-7 ст.69 МК України, якою встановлений порядок класифікації товарів, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобовязані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у звязку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обовязковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Отже наведені положення Митного кодексу України свідчать, що контрольну функцію стосовно вірності визначення декларантом коду товару за УКТ ЗЕД здійснює митний орган і законодавцем відповідальність для заявника (декларанта) встановлена не за неправильне визначення декларантом певного коду товару за УКТ ЗЕД (у разі наявності якої митниця самостійно приймає рішення про визначення коду товару), а за заявлення в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, тобто недостовірних даних (інформації) стосовно товару, які враховуються при його класифікації віднесення до тієї чи іншої позиції за УКТ ЗЕД.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції на весь товар, який переміщувався через митну територію України за митною декларацією № 112050000/2014/007215 від 02.04.2014, є в наявності сертифікати якості підприємства-виробника товару, а саме - ПАТ «Запорізький абразивний комбінат», із зазначенням назви та хімічного складу продукції, які повністю відповідають коду УКТ ЗЕД НОМЕР_1.

Згідно вимог УКТ ЗЕД продукція може бути визнана відходами легованої сталі за наявності вмісту кремнію нижче 8 %. У випадку вмісту кремнію, що перевищує 8 %, продукція відноситься до класу феросплавів (примітка «С» група 72 товарів УКТ ЗЕД).

ОСОБА_1 оформлювався товар, як «Феросплави: феросиліцій кусковий низькокремнистий, марка FeSi10», саме на підставі наданих до товару документів, зокрема, зовнішньоекономічного контракту від 20.03.2014 р. № 20032/2014 між ПМП «АЛОІНС» та компанією «Grass AF Gmbh», Frydagstrase 30D-44536, Lunen, Germany, сертифікатів якості підприємства-виробника товару - ПАТ «Запорізький абразивний комбінат», тощо. Всі надані документи беззаперечно свідчать про те, що відповідний товар є саме феросиліцієм марки FeSi10.

ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» на запит ПМП "Алоінс" надав відповідь у якій зазначив, що товар який відвантажувався відноситься саме до класу феросплавів з певною хімічною складовою, крім відповіді підприємством виробником було надано ТУ по виробництву цього товару, які зареєстровані відповідно до чинного законодавства.

Зазначений вище зовнішньоекономічний контракт від 20.03.2014 р. № 20032/2014 між ПМП «АЛОІНС» та компанією «Grass AF Gmbh», Frydagstrase 30D-44536, Lunen, Germany, передбачає поставку товару на умовах DAP (INCOTERMS 2010). Зазначені умови поставки означають, що відповідальність за здійснення експортних митних формальностей несе постачальник, а відповідальність за здійснення імпортних митних формальностей несе покупець.

Таким чином суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що ОСОБА_1 на підставі договору доручення з ПМП «АЛОІНС», належним чином виконано обов'язки щодо експортних митних формальностей і вказано дійсний код товару, що переміщувався через митний кордон України, в зв'язку з чим вона не може нести відповідальність за дії покупця товару (компанію «Grass AF Gmbh»), яка здійснювала імпортні митні формальності в своїй країні.

Таким чином, оцінивши всі наявні докази, суд не вбачає в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, тобто заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 160, ст.195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 21 березня 2017 р. залишити - без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня викладення повного тексту згідно ст.ст. 211-212 КАС України.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Ю.В. Дурасова