Справа № 826/8704/17
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2017-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

21 серпня 2017 року м. Київ № 826/8704/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О. за участі секретаря судового засідання Морозової Я.В., розглянувши в ході підготовчого провадження клопотання представника позивача про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
доДержавної служби України з питань праці
провизнання дій протиправними, скасування наказу від 15.06.2017 № 22-кт
На підставі ч.7 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 21.08.2017 проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі також - позивач або ОСОБА_1.) з позовом до Державної служби України з питань праці (далі також - відповідач або Держпраці) про:

- визнання протиправними дій дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Держпраці щодо складання висновку про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності по дисциплінарному провадженню щодо начальника Головного управління Держапрці у Київській області ОСОБА_1;

- скасування наказу Держпраці № 22-кт від 15.06.2017 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Головного управління Держпраці у Київській області.

Одночасно з адміністративним позовом представником позивача подано суду клопотання про забезпечення позову шляхом заборони Держпраці здійснювати (виконувати, вживати) будь-які дії, відносно ОСОБА_1, безпосередньо пов'язані зі звільненням з посади начальника Головного управління Держпраці у Київській області до набрання законної сили рішення у справі № 826/8704/17.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання представник позивача наголосив, що доки триватиме розгляд справи № 826/8704/17 існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, а для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вбачаються очевидні ознаки протиправності спірних дій та рішення відповідача.

Представник відповідача проти заявленого клопотання заперечив з огляду на відсутність підстав для забезпечення адміністративного позову, передбачених статтею 117 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши заявлене клопотання та дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що заявлене клопотання підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно частини першої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно з частиною третьою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, спірним наказом Держпраці від 15.06.2017 № 22-кт «Про звільнення ОСОБА_1.», як встановлено судом з його розпорядчої частини, позивача буде звільнено з посади начальника Головного управління Держпраці у Київській області в перший день виходу на роботу за вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 7, 9, 14 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» на підставі висновку дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Держпраці. В той же час, з преамбули спірного наказу вбачається інша підстава звільнення, а саме: у зв'язку з відсутністю на робочому місці ОСОБА_1, тобто фактично інший дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 2 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», за яким дисциплінарне провадження не здійснювалось.

Згідно доводів представника позивача, проти яких не заперечив і представник відповідача, на даний час, як і на момент прийняття спірного наказу, позивач перебуває на лікарняному, отже спірний наказ Держпраці № 22-кт від 15.06.2017 фактично не реалізований.

В ході підготовчого провадження представником відповідача підтверджено, що підставою для прийняття спірного наказу стало допущення позивачем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 7, 9, 14 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», а не відсутність його на робочому місці, отже у спірному наказі, зокрема, зазначене неправильне формулювання причини звільнення.

Наведене в сукупності вказує на те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а для повного і об'єктивного відновлення порушених прав, свобод та інтересів позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат щодо поновлення на посаді у разі постановлення судового рішення на користь позивача, яке набере законної сили.

Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно Рекомендації N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1989 рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов'язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов'язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту.

З урахуванням наведених обставин та предмету оскарження у даний справі, суд приходить до висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії спірного наказу Держпраці від 15.06.2017 № 22-кт.

При цьому суд зазначає про неможливість задоволення клопотання представника позивача у визначений ним спосіб, а саме: шляхом заборони Держпраці здійснювати (виконувати, вживати) будь-які дії, відносно ОСОБА_1, безпосередньо пов'язані зі звільненням з посади начальника Головного управління Держпраці у Київській області до набрання законної сили рішення у справі № 826/8704/17, оскільки такі вимоги є абстрактними та неконкретизованими під предмет оскарження у даній справі (наказ від 15.06.2017 № 22-кт).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1.Клопотання представника позивача про забезпечення адміністративного позову задовольнити частково.

2. Зупинити дію наказу Державної служби України з питань праці від 15.06.2017 № 22-кт до набранням рішенням у справі № 826/8704/17 законної сили.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 цього Кодексу.

Суддя П.О. Григорович