Справа № 265/3709/17
Суддя: Щербіна А. В.
Дата ухвалення: 2017-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/3709/17
Провадження №2-а/265/197/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Щербіна А.В., за участю секретаря судового засідання Себко Г.Л., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії. В обгрунтування позову зокрема зазначила, що з 17 листопада 2003 року перебуває на посаді професійного судді. 27 липня 2015 року вона досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (57 років), має страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (41 років ) у тому числі стажу державної служби понад 13 років.

З 28.07.2015 року їй була призначена пенсія за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплата якої не проводиться.

14 липня 2016 року вона звернулася до Відповідача із заявою про переведення її пенсії на пенсію держслужбовця, проте 27 серпня 2016 року отримала відмову.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 26 вересня 2016 року у справі №265/5235/16-а за позовом ОСОБА_1 до УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя Донецької області про визнання дій протиправними та призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» позов задоволено у повному обсязі. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області, які полягають у відмові ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, №3723-ХІІ - протиправними. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області пенсію ОСОБА_1, яка призначена відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» перевести на пенсію державного службовця, яку призначити та розрахувати відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, № 3723-ХІІ, починаючи з 14 липня 2016 року.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2017 року постанову Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 26 вересня 2016 року у справі №265/5235/16-а за позовом ОСОБА_1 до УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя Донецької області про визнання дій протиправними та призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» змінено, а саме - абзац третій постанови змінено і викладено в наступній редакції: «Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзеському районі м.Маріуполя Донецької області розглянути заяву ОСОБА_1 від 14 липня 2016 року про перевід пенсії.». В решті постанову залишено без змін.

При цьому, в мотивувальній частині постанови апеляційний суд дійшов висновку, що відповідач при розгляді заяви про переведення пенсії від 14 липня 2016 року порушив норми матеріального права, а саме - не запропонував позивачці надати довідку про складові заробітної плати, яка б відповідала вимогам Постанови КМ №15-1.

Разом з цим, рішенням УПФУ 3218/2219/1 від 15.03.2017 року, (повторна реєстрація №1834/03 від 25.04.2017 року) їй відмовлено у задоволені заяви від 14 липня 2016 року про переведення пенсії, із посиланням на те, що надана позивачем довідка про складові заробітної плати від 08.07.2016 року №3.5-12/95/2016 не відповідала вимогам постанови правління ПФУ №15-1 від 04.09.2013 року. У свою чергу, довідка про складові заробітної плати за формою у відповідності до норм законодавства, була надана заявником після спливу десяти днів з дня звернення, тобто 03 жовтня 2016 року.

Крім того, відповідач вважає, що Порядок призначення пенсії державним службовцям відповідно до ЗУ «Про державну службу» №889-VІІІ принято лише 14.09.2016 року (постанова КМУ №622 від 14.09.2016), отже управління ПФУ станом на 14.07.2016 року (день подачі заяви позивачем) не мало затвердженого Порядку проведення призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу» №889-VІІІ.

Вважаючи такі дії Відповідача протиправними, просила зобовязати Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області, як правонаступника управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя, перевести її пенсію на пенсію дерслужбовця, яку призначити та розрахувати відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, №3723-ХІІ, починаючи з 14 липня 2016 року, тобто моменту звернення до Пенсійного Фонду.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зокрема зазначив, що підстав для задоволення позовних вимог немає, оскільки пенсія позивачу була призначена в 2015 році відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058, у звязку із досягненням пенсійного віку. Позивачу УПФУ своїм рішенням №3218/2219/1 від 15.03.2017 року відмовило у призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки відповідно до ч.3.ст.3 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889- VIII дія цього нормативно- правового акту не поширюється на суддів. В ст.46 зазначеного Закону визначено не коло осіб, які з 01 травня 2016 року мають статус державного службовця, а зазначено стаж державної служби, який дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки. Управлінням не визнано саме факт перебування позивача станом на дату набрання чинності ЗУ №889 на посаді державної служби, як того вимагає п.10 Прикінцевих положень ЗУ №889, а саме станом на 01.05.2016 року. Крім того, надана позивачем довідка про складові заробітної плати від 08.07.2016 року №3.5-12/95/2016 не відповідає вимогам постанови правління ПФУ № 15-1 від 04 вересня 2013 року, а довідка встановленої форми була надана позивачем лише 03 жовтня 2016 року.

Крім того, Відповідач вважав, що Порядок призначення пенсії державним службовцям відповідно до ЗУ «Про державну службу» №889-VІІІ принято лише 14.09.2016 року (постанова КМУ №622 від 14.09.2016), отже управління ПФУ станом на 14.07.2016 року (день первісної подачі заяви позивачем) не мало затвердженого Порядку проведення призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу» №889-VІІІ.

В судове засідання, Позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник Відповідача в судове засідання також не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 28 липня 2015 року призначена пенсія за віком, та вона перебуває на обліку в Лівобережному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області, до цього часу Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя в Донецькій області (надалі Управління ПФУ).

Виплати вказаної пенсії ОСОБА_1 не виплачувались відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів стосовно пенсійного забезпечення» №213.

14 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Управління ПФУ із заявою про переведення її пенсії, призначеної відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на пенсію згідно з ст.37 Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, № 3723-ХІІ. Рішенням №3218/2219 від 15.07.2016 року Управління ПФУ відмовило ОСОБА_1 у задоволенні вказаної заяви.

На виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 01.03.2017 року заява ОСОБА_1 від 14.07.2016 року була повторно розглянута та рішенням Управління ПФУ №3218/2219/1 від 15.03.2017 року, повторна реєстрація №1834/03 від 25.04.2017 року їй відмовлено у задоволені заяви від 14.07.2016 року про переведення пенсії.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», жінки, які народились в період з 01 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року мають право на призначення пенсії за віком по досягненню 57 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 народилася 27.07.1958 року, отже досягла пенсійного віку 28 липня 2015 року.

Пенсійне забезпечення державних службовців на час досягнення ОСОБА_1 пенсійного віку регулювалось статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ.

Віповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015, № 213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

У звязку з тим, що законодавець до 01 червня 2015 року не визначився із призначенням пенсій, зокрема, і спеціальних, з 01.06.2015 року органами Пенсійного фонду України пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» не призначались.

Разом з цим, 01 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII та згідно ч.2 Прикінцевих та перехідних положень визнано такими, що втратили чинність, зокрема: 1)Закон України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Отже, законодавець з 01 травня 2016 року фактично відновив дію ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ із зауваженням до кола осіб, визначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII та вона діє у новій редакції.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ (у редакції з 30.12.2015 року) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відповідно до п.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Перелік посад державної служби, які обіймали особи державні службовці, що належать до певної категорії посад, передбачених Законом №3723, визначається Кабінетом Міністрів України (стаття 25 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII), яка діяла на час досягнення ОСОБА_1 пенсійного віку - 27.07.2015 року.

Згідно до ч.ч.1, 2 Порядку, затвердженого Постановою КМ України від 03.05.1994, №283 "Про порядок обчислення стажу державної служби", цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби. До стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців, зокрема, на посадах суддів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 року №229 затверджений новий Порядок обчислення стажу державної служби, яким стаж державної служби обчислюється відповідно до ч.2 ст.46 Закону України від 10 грудня 2015 р. N 889-VIII "Про державну службу" та до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах суддів.

З 17.11.2003 року ОСОБА_1 перебуває на посаді судді, отже є держслужбовцем, має страховий стаж 41 рік, з них понад 13 років держслужбовця, з 28 липня 2015 року досягла пенсійного віку та на день набрання чинності Законом №889-VIII (станом на 01.05.2016 року) займає посаду державної служби (вимоги п. 10 Прикінцевих та перехідних положень).

Отже, ОСОБА_1 як державний службовець, яка на день набрання чинності Законом № 889-VIII займає посаду державної служби та має не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, має право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (пункти 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII).

На виконання вимог Закону №889-VIII постановою Кабінету Міністрів України 14.09.2016 року за №622 був затверджений Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (надалі - Порядок), який містить розяснення щодо застосування вимог даного Закону. Зокрема, у п.2 Порядку визначено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10.12.2015 р. №889-VIII "Про державну службу" на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. №3723-XII "Про державну службу" мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. №889-VIII "Про державну службу", зокрема, займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

При цьому, доводи Управління ПФУ про те, що Порядок був ухвалений 14.09.2016 року, отже Управління ПФУ не мало чим керуватись на час звернення ОСОБА_1 до Управління 14.07.2016 року, не заслуговують на увагу, оскільки Порядок дублює вимоги Закону №889-VIII, як пріоритетного нормативного документу, та який діяв як на день розгляду її заяви від 14.07.2016 року так і повторного розгляду даної зави на виконання вимог апеляційного суду 15.03.2017 року.

Крім того, на думку суду, доводи Управління ПФУ, що надана позивачем довідка про складові заробітної плати від 08.07.2016 року №3.5-12/95/2016 не відповідає вимогам постанови правління ПФУ №15-1 від 04.09.2013 року, а довідка про складові заробітної плати за формою у відповідності до норм законодавства, була надана заявником після спливу десяти днів з дня звернення, тобто 03 жовтня 2016 року, суперечать вимогам чинного законодавства.

Дане питання було предметом обговорення Апеляційного адміністративного суду Донецької області (постанова від 01 березня 2017 року) який звернув увагу, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (надалі - Порядок 22-1).

Постановою правління ПФУ 04.09.2013 року № 15-1 (надалі - Постанова 15-1) затверджено форму довідки про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка (винагорода) за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

У пункті 2 Порядку 22-1 міститься перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно з підпунктом 4.1 пункту 4 Порядку 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Згідно з підпунктом 4.2 пункту 4 Порядку 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України ( підпункт 4.3 пункту 4 Порядку 22-1).

При цьому, апеляційний суд встановив, що при розгляді заяви ОСОБА_1 від 14.07.2016 року Управління ПФУ не було дотримано вищезазначені приписи Порядку 22-1 та Постанови 15-1.

Надана ОСОБА_1 довідка про складові заробітної плати від 08.07.2016 року №3.5-12/95/2016 не відповідає вимогам Постанови 15-1. Проте, Управлінян ПФУ в порушення приписів підпункту 4.2 пункту 4 Порядку 22-1 не звернуло на цю обставину уваги та не запропонувало ОСОБА_1 надати довідку, яка відповідає вимогам Постанови № 15-1.

Таким чином, суд вважає, що при прийнятті рішення суб'єкт владних повноважень діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені вищезазначеними нормами Законів, Постанов Кабінету Міністрів та Порядку 21-1, Постанови 15-1, чим порушив права та законні інтереси позивача.

З матеріалів справи вбачається, що 03.10.2016 року ОСОБА_1 надала Управлінню ПФУ довідку про складові заробітної плати за формою Постанови 15-1, яка міститься в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1, що не заперечує Відповідач.

За таких обставин, дії Відповідача щодо повторної відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII, із посиланням на те, що надана нею довідка про складові заробітної плат надана після 14.07.2016 року, тобто лише 03 жовтня 2016 року, є неправомірними та суперечать висновкам та приписам постанови Апеляційного адміністративного суду Донецької області від 01.03.2017 року, які є обовязковими для виконання субєктом власних повноважень.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.128, 158, 161, 162, 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

2. Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області, які полягають у відмові ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, №3723-ХІІ - протиправними.

Зобовязати Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області пенсію ОСОБА_1, яка призначена відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» перевести на пенсію державного службовця, яку призначити та розрахувати відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року, №3723-ХІІ, починаючи з 14 липня 2016 року.

3. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ця постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

4. Ця постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення постанови, а учасниками процесу, що не були присутні при проголошенні, - протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови. У разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини цієї постанови, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови складеної у повному обсязі.

Суддя А.В.Щербіна