Справа № 813/481/17
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/6239/17

ОСОБА_1 апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 сільська рада Львівської області, ОСОБА_1 міська рада про визнання неправомірною відмову, зобов'язання вчинити дії за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

7 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Львівській області) за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 сільської ради Львівської області та третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 міської ради про визнання протиправної відмови Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, що викладена у листі № Г-16475/0-8371/6-16 від 26 грудня 2016 року щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки площею 0,12 га для ведення садівництва на території ОСОБА_3 сільської ради Яворівського району Львівської області, зобов'язання повторно розглянути вищевказане клопотання для подальшого надання у власність і прийняття за результатами відповідного розпорядження.

Постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Львівській області викладену у листі № Г-16475/0-8371/6-16 від 26 грудня 2016 року щодо надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,12 га для ведення садівництва на території ОСОБА_3 сільської ради Яворівського району Львівської області. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання про надання дозволу ОСОБА_2 на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 0,12 га для ведення садівництва на території ОСОБА_3 сільської ради Яворівського району Львівської області для подальшого надання у власність і прийняття за результатами зазначеного розгляду відповідне розпорядження.

Із цією постановою не погодилося Головне управління Держгеокадастру у Львівській області та оскаржило її в апеляційному порядку. Вважає, що така є незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апелянт зазначив, що ОСОБА_2 звернулася до ГУ Держгеокадастру у Львівській області із клопотанням про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва площею 0,12 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Львівської області за межами населеного пункту. За наслідками розгляду клопотання відмовлено у наданні такого дозволу, про що повідомлено заявника листом № Г-16475/0-8371/6-16 від 26.12.2016 року. Підставою для відмови стало те, що за інформацією відділу Держгеокадастру у Яворівському районі Львівської області, пропонована до відведення земельна ділянка знаходиться на території м. Львова, отже відповідач не вправі розпоряджатися цим обєктом. Відповідач зазначив, що відповідно до ст.ст. 12, 122 Земельного кодексу України розпорядження землями територіальних громад у межах населеного пункту належить до відповідного органу місцевого самоврядування. Отже, відмова є законною і позовні вимоги заявлені безпідставно.

Позивачем було подано заперечення на апеляційну скаргу. ОСОБА_2 вважає, що оскаржуване судове рішення є законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_4 дала пояснення, аналогічні доводам, що викладені в апеляційній скарзі.

Представники третьої особи ОСОБА_1 міської ради ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати постанову суду. Зауважили, що земельна ділянка, на яку претендує позивач, розташована на території м. Львова, відноситься до земель комунальної власності ОСОБА_1 міської ради і відповідно п. 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не може бути вилучена у територіальної громади і передана іншому суб'єкту права власності без згоди безпосередньої територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу.

Представник третьої особи ОСОБА_3 сільської ради ОСОБА_7 вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та пояснила, що жодних доказів того, що земельна ділянка, на яку претендує позивач, відноситься до міста Львова, немає.

Представник позивача заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та пояснив, що відмова відповідача прямо суперечить вимогам чинного Земельного кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що позивач як член сімї загиблого в антитерористичній операції 04.11.2016 року звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,12 га у власність для ведення садівництва, розташованої за межами населеного пункту на території ОСОБА_3 сільської ради Яворівського району Львівської області. До заяви долучила графічні матеріали із позначенням бажаного місця розташування земельної ділянки та рішення ОСОБА_3 сільської ради Яворівського району від 03.11.2016 року про погодження органом місцевого самоврядування надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва площею 0,12 га.

Головне управління Держгеокадастру України у Львівській області листом № Г-16475/0- 8371/6-16 від 26.12.2016 року відмовило позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки зазначена на графічних матеріалах земельна ділянка згідно інформації, наданої відділом Держгеокадастру у Яворівському районі Львівської області знаходиться на території м. Львова

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про незаконність такої відмови з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 35 ЗК України земельні ділянки, громадяни України мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва.

Частиною 4 статті 122 ЗК України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Пунктом «в» частини 3 статті 116 ЗК України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення садівництва не більше 0,12 гектара.

Частиною 4 статті 122 ЗК України встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою вказаної статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_8 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Виходячи з аналізу вказаних положень законодавства, перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п. 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затверджене наказом Міністерством аграрної політики та продовольства України 29.09.2016 року № 333, відповідач є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядкований, а відповідно до п.п. 13 п. 4 Положення розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Оцінюючи правомірність рішення відповідача про відмову позивачу в наданні дозволу для розроблення проекту землеустрою, суд зазначає наступне.

Виходячи зі змісту ч. 7 ст. 118 ЗК України, початковим етапом надання земельної ділянки у власність громадянам у межах норм безоплатної приватизації є розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, дозвіл на розроблення якого приймається відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування (у нашому випадку - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області). При цьому, в абз. 1 ч.7 ст. 118 ЗК України встановлено конкретний і вичерпний перелік підстав для відмови в задоволенні відповідного клопотання громадянина та, відповідно, для ненадання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відмовляючи ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, ГУ Держгеокадастру у Львівській області у листі від 26.12.2016 року № Г-16475/0-8371/6-16, відповідач послався на лист відділу Держгеокадастру у м.Львові Львівської області від 15.12.2016 роуц № 22-1321-0.1-9271/2-16 про те, що земельна ділянка, яка відображена на представленому до клопотання позивача графічному матеріалі, відноситься до земель м.Львова, що не надані у власність або користування в межах м. Львова.

Однак, у матеріалах справи наявне розпорядження голови Яворівської районної державної адміністрації від 14.04.1997 року № 169, яким затверджено проект роздержавлення і приватизації земель селянської спілки «Хлібодар» на території ОСОБА_3 сільської ради на площі 1456 га.

Відповідно до цього документу та відповідного картографічного матеріалу, ця територія належить ОСОБА_3 сільській раді Яворівського району Львівської області. Вказаним проектом роздержавлення та матеріалами державної статистичної звітності вказується на правовий статус запитуваної земельної ділянки як частини території ОСОБА_3 сільської ради Яворівського району. На цей факт вказує своїм листом Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 11.05.2016 року №8/14.1-562-16.

Як вбачається з листа від 26 грудня 2016 року, адресованого ОСОБА_2, зазначена земельна ділянка знаходиться за межами Яворівського району. Тому, керуючись ст. 118 Земельного кодексу України, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, відмовило у наданні земельної ділянки для ведення садівництва.

При цьому жодних посилань на невідповідність місця розташування обєкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку у даному рішенні не зазначено.

Отже, відповідач відмовив ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту з підстави, що не передбачена частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України.

Тому ця відмова прямо суперечить вищевказаній нормі закону, а тому є протиправною.

Крім того, слід зауважити, що жодних належних доказів того, що земельна ділянка перебуває у власності територіальної громади міста Львова, як про це зазначив відповідач, суду не було надано.

Тому оскаржуване рішення субєкта владних повноважень є необґрунтованим.

Згідно з ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відсутні докази законності рішення відповідача, суд дійшов вірного висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

За наведених обставин апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області залишити без задоволення, а постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року у справі № 813/481/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

ОСОБА_9

Повний текст виготовлено 26 вересня 2017 року.