Справа № 361/1781/17
Суддя: Петришин Н. М.
Дата ухвалення: 2017-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 361/1781/17
провадження № 2-а/361/282/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 серпня 2017 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Петришин Н.М. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до заступника голови Броварської міської ради Київської області ОСОБА_2, Броварського міського голови про визнання протиправним дій субєкта владних повноважень, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальних збитків,-

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року до суду звернувся ОСОБА_1 із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначається, що позивач 23.11.2016 року звернувся до міського голови м. Бровари із заявою щодо розяснення відповіді наданої від 30.08.2016 року та просив розглянути дану заяву керівником державного органу та в присутності заявника. Листом від 19.12.2016 року за підписом заступника голови Броварської міської ради ОСОБА_2 позивачу надано відповідь, з якою він не погоджується. Вважає, що у даній відповіді надана недостовірна інформація, вона не містить жодної відповіді по суті питань, заяву розглянула особа, яка не мала повноважень на розгляд такої заяви, та ця особа була лише присутня при розгляді, а заяву позивача розглядала ОСОБА_3

Посилаючись на викладені у позовній заяві обставини та норми Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про звернення громадян» просить:

2)«Визнати протиправними дії заступника голови Броварської міської рада ОСОБА_2, за перевищення своїх повноважень, при розгляді заяви позивача від 23.11.2016 р., яку він відмовився розглядати особисто, а був тільки присутнім при розгляді заяви, за підпис даної відповіді, не маючи відповідної посади керівника органу або особи яка виконує його обов'язки, за ненадання у відповіді від 19.12.2016 року жодної відповіді на питання позивача, за надання недостовірних даних в так званій відповіді, та ненадання роз'яснення порядку оскарження прийнятого рішення.

3) Зобов'язати міського голову м. Бровари ОСОБА_4, або особу, яка буде виконувати його обов'язки, розглянути заяву позивача від 23.11.2016 року відповідно до Закону України « Про звернення громадян», в присутності позивача, та надати відповідь на звернення позивача згідно законодавства.

4) В зв'язку з тим, що заяву позивача розглядала особа не маючи повноважень на розгляд даної заяви, також відповідач відмовився особисто розглянути заяву позивача та позивач не отримав відповіді з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення, що порушило його права, компенсувати завдані Відповідачем матеріальні збитки Позивачу в розмірі 1000 гривен (тисячі гривен), та стягнути з Відповідача кошти в розмірі 1000 гривен (тисячі гривен).

5) Відшкодувати Позивачу моральні збитки в розмірі 1000 гривен (тисячі гривен), які підтверджуються тим, що Позивач отримав відповідь, в якій його примушують отримувати земельну ділянку на загальних підставах, всупереч Законів та Конституції України, що завдало йому тяжких моральних страждань, та стягнути з Відповідача кошти в розмірі 1000 гривен (тисячі гривен).

6) Зобов'язати Відповідача надати для суду та Позивачу, звіт про виконання судового рішення.»

Судом до участі в розгляді справи залучено співвідповідачем Броварського міського голову, оскільки одна із позовних вимог предявлена до нього.

Позивач та відповідачі у судове засідання не зявилися, надали суду клопотання, в яких просили розглядати справу за їх відсутності. Представник відповідачів ОСОБА_5 також надала письмові заперечення на адміністративний позов, де просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість, безпідставність та недоведеність.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що позивач має посвідчення інваліда ІІ групи, що надає йому право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, а також посвідчення інваліда ІІІ групи, що надає йому право на пільги та переваги, встановлені законодавством СРСР і радянських республік для інвалідів Вітчизняної війни.

23.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся з заявою за вх. № 9-5-Л-2967 до міського голови м. Бровари ОСОБА_4 про розяснення відповіді від 30.08.2016. При цьому, у своїй заяві просить розглянути її за присутності заявника.

Разом із запереченнями відповідача до матеріалів справи додано лист за вих. № 9-7-4212 від 05.12.2016 року «Про запрошення для розгляду звернення», яким запропоновано позивачу визначити зручний час для розгляду його звернень.

13.12.2016 листом за вих. № 9-7-4316 позивача повідомлено, що розгляд його звернення відбудеться 16.12.2016 о 08:00.

Згідно розпорядження міського голови від 15.12.2016 № 702-В міський голова ОСОБА_4 16.12.2016 перебував у відрядженні, а його обовязки виконував заступник міського голови ОСОБА_2

У частині 1 статті 1 Закону України «Про звернення громадян» закріплено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно зі ст. 15, ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) ОСОБА_6 Союзу, ОСОБА_7 Праці, інвалідів Великої Вітчизняної війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Статтею 18 вищезазначеного Закону передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Відповідно до ст. 19 вищевказаного Закону органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев'ятого частини першої цієї статті.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

З огляду на викладене вбачається, що в день, коли було призначено розгляд заяви позивача, Броварський міський голова перебував у відрядженні, а його обовязки виконував ОСОБА_2, у зв'язку з чим розгляд заяви ОСОБА_1 проводився саме заступником міського голови ОСОБА_2

Факт того, що розгляд заяви позивача проводився заступником міського голови ОСОБА_2, не заперечується позивачем у позовній заяві, однак зазначається, що ОСОБА_2 був лише присутній при розгляді заяви, а заяву позивача розглядала ОСОБА_3

Разом з тим, законодавство не містить обмежень щодо залучення інших осіб до розгляду звернення громадянина, як і не містить положень щодо форми особистого розгляду звернення заяви, тому доводи позивача про те, що заступник міського голови ОСОБА_2 «відмовився розглядати заяву, а був тільки присутнім при розгляді заяви» є безпідставними та недоведеними.

Отже, заява позивача була розглянута в його присутності та особою, яка виконувала обовязки керівника, що передбачено нормами чинного законодавства України. Як вбачається із матеріалів справи, письмова відповідь підписана 19 грудня 2016 року, тобто через 3 дні, заступником міського голови з тих підстав, що саме він здійснював 16.12.2016 розгляд заяви позивача від 23.11.2016 року. Міський голова не здійснював розгляду заяви позивача 16.12.2017, тому не міг підписувати письмову відповідь.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 «Про розяснення Вашої відповіді від 30.08.2016 р. №9-7-2867» видно, що заявник у такій заяві цитує судові рішення ВАСУ від 13 листопада 2014 року у справі №К/800/36330/13 та від 18.01.2016 року у справі №К/800/52569/15, посилається на те, що ОСОБА_4 та Броварська міська рада на звернення заявника повідомляє, що він має право отримати земельну ділянку на загальних підставах відповідно до ст. 118 ЗК України і при цьому, повідомляють, що жодних пільг на території м. Бровари на отримання земельних ділянок не існує. Незважаючи на те, що у даній заяві заявник не заявляє жодного питання (клопотання) чи пропозиції, які потребують відповіді, розяснення, вирішення тощо, однак порушує питання щодо отримання ним земельної ділянки на пільгових умовах як інвалід та ветеран війни.

Зі змісту відповіді від 19.12.2016 року за підписом заступника міського голови ОСОБА_2 видно, що питання щодо пільгового отримання заявником ОСОБА_1 земельної ділянки не розяснено, посилаючись на те, що заявнику на його неодноразові звернення уже надавались відповідні розяснення норм чинного законодавства.

Разом з тим, стороною відповідача до суду не надано доказів неодноразових звернень позивача із аналогічними питаннями до Броварської міської ради чи міського голови та надання ними відповідних розяснень позивачу. Отже, відповідачем не доведено тих обставин, що звернення позивача розглянуто обєктивно та всебічно, як передбачає ст. 19 Закону України «Про звернення громадян».

З огляду на викладене, вбачається, що дії відповідача щодо розгляду заяви позивача та надання йому відповіді є протиправними в частині надання неповної відповіді на порушені позивачем питання у заяві від 23.11.2017 року, тому усунути такий недолік можливо лише шляхом повторного розгляду звернення позивача у порядку передбаченому Законом України «Про звернення громадян».

Крім того, позивач в обґрунтування позовних вимог вказує, що у відповіді на його заяву не було надано роз'яснення на рішення ВАСУ від 18.01.2016, справа К/800/52569/15 відносно рішень Львівської міської ради.

Проте ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи не наділені повноваженнями надавати розяснення судових рішень, тому такі доводи позивача є необґрунтованими.

В обґрунтування доводів позову, позивач посилається на ч. 4 ст. 15 Закону України "Про звернення громадян", якою передбачено, що рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Отже, дійсно дана норма зобов'язує при наданні відмови у задоволенні вимог заяви написати письмово відповідь та роз'яснити порядок оскарження прийнятого рішення.

Проте, як видно із оскаржуваної відповіді, позивачу не відмовлено в задоволенні його вимог, а надано роз'яснення, як і просив позивач у своєму зверненні від 23.11.2016. У випадку надання роз'яснень (а саме за цим звертався ОСОБА_1П.) законодавство не передбачає обов'язку прописувати процедуру оскарження рішення.

Стосовно позовних вимог про відшкодування матеріальних і моральних збитків, суд зазначає наступне.

Законом України «Про звернення громадян», на який посилається позивач, статтями 18, 19, 25, передбачено обов'язок суб'єкту розгляду звернення відшкодувати збитки, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернення, і якщо такі збитки завдані громадянинові в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів. Такі збитки - згідно ст. 25 Закону України «Про звернення громадян» - відшкодовуються органом або посадовою особою, які прийняли неправомірне рішення, у разі задоволення скарги на такі дії (рішення). Відшкодуванню в такому порядку підлягають збитки, пов'язані з поданням і розглядом скарги, обґрунтовані витрати, понесені у зв'язку з виїздом для розгляду скарги на вимогу відповідного органу, і втрачений за цей час заробіток.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, судом не встановлено такої протиправності дій відповідача, яка б завдала позивачу реальної майнової шкоди чи дійсних матеріальних збитків. Крім того, позивач у даному випадку не довів факту завдання йому матеріальних збитків, які б він поніс в процесі розгляду його заяви від 23.11.2016 та не обґрунтував розмір матеріальних збитків і не надав з даного приводу ніяких доказів на підтвердження того, що він поніс матеріальні витрати.

Згідно із ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Щодо вимог позивача про зобов'язання відповідача надати йому та суду звіт про виконання судового рішення суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалюється рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, покладення на відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення не є обов'язковим, а є правом суду і вирішується судом в залежності від прийнятого рішення і в залежності від необхідності та доцільності цього.

Ураховуючи ту частину позовних вимог, яка була задоволена, суд приходить до висновку про недоцільність та відсутність підстав для застосування ч. 1 ст. 267 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 159 163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії заступника голови Броварської міської ради Київської області ОСОБА_2, що полягають у порушенні вимог статті 19 Закону України «Про звернення громадян» при розгляді звернення (заяви) ОСОБА_1 від 23 листопада 2016 року.

Зобов'язати Броварського міського голову повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 23.11.2016 р. у порядку та терміни, передбачені Законом України «Про звернення громадян».

Решту позовних вимог залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Порядок набрання постановою законної сили передбачено ст. 254 КАС України.

Суддя Н. М. Петришин