Справа № 604/752/17
Суддя: Сташків Н. Б.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 604/752/17
Провадження № 2-а/604/84/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Сташківа Н.Б.

за участі

секретаря судового засідання Кияшко М.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Підволочиську Тернопільської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону УПП в м. Хмельницькому департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 у серпні 2017 року звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив поновити пропущений строк для оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, як такий, що пропущений з поважних причин, а також визнати дії інспектора роти №2 батальйону УПП в м. Хмельницькому департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилався на те, що 27 липня 2017 року винесено постанову серії АР № 918103 у справі про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення за порушення вимог ст. 132-1 КпАП України у виді штрафу в розмірі 510 гривень, за те, що 27 липня 2017 року біля 17.10 год. виїхав з м. Одеси до с. Куровичі Золочівського району Львівської області, керуючи транспортним засобом МАN ТGА 03 (реєстраційний номер НОМЕР_1) з напівпричепом ТАD ПНР-15 (реєстраційний номер НОМЕР_2). Під час даної поїздки позивач рухаючись автомобільною дорогою М-12, Стрий-Знамянка на 224 км був зупинений працівниками поліції і звинувачений у тому, що перевозив великогабаритний вантаж, габарити якого перевищують встановлені нормативи при тому не маючи відповідного дозволу на таке перевезення. З постановою про накладення адміністративного стягнення не погоджується, вважає її протиправною, адже інспектором роти №2 батальйону УПП в м. Хмельницькому не було враховано той факт, що позивача в той самий день 27.07.2017 року о 13.00 год інспектором роти №4 батальйону УПП в м. Вінниці ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 було притягнуто ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладено адмінстягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. Також, ОСОБА_1 посилається на ст. 61 Конституції України, яка забороняє притягати фізичну особу щонайменше двічі до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, адже позивач вказує, що виконував перевезення згідно товарно-транспортної накладної № 10211 від 26.07.2017 року і зобовязаний був доставити вантаж до місця призначення, а тому перевезення 27.07.2017 року о 13.00 год та о 17.10 год є продовжуваним правопорушенням, яке позивач не мав можливості змінити або виправити. Позивач зазначає, що не було взято до уваги наданий позивачем на місці зупинки транспортного засобу дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні периметри, яких перевищують нормативи, що виданий департаментом Національної поліції та в порушення ч. 2 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» зупинка автомобіля яким керував позивач була безпідставною. Враховуючи вищевказані обставини, вважає, що мав право на перевезення даного вантажу, а тому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 27 липня 2017 року.

Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомленні у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в м. Хмельницькому в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Інспектор роти №2 батальйону УПП в м. Хмельницькому департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_2 позов не визнав з підстав наведених ним в письмовому запереченні.

В своїх запереченнях інспектор роти №2 батальйону УПП в м. Хмельницькому ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне:

27 липня 2017 року відповідач виніс постанову серії АР № 918103 про накладення адмінстягнення на гр. ОСОБА_1, який на а/д М-12 Стрий-Знамянка на 224 км керував транспортним засобом МАN ТGА 03 (реєстраційний номер НОМЕР_1) з напівпричепом ТАD ПНР-15 (реєстраційний номер НОМЕР_2) який перевозив великогабаритний вантаж, ширина якого перевищувала на 0,31 см ніж вказана в дозволі № 1300-5865 НГ з 18.07.2017 року по 16.08.2017 року, внаслідок чого гр ОСОБА_1 порушив вимоги п 22.5 ПДР України, тому його дії були кваліфіковані за ст. 132-1 КУпАП та притягнуто водія до адмінвідповідальності, застосувавши до останнього адмінстягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. згідно санкції статті. Інспектор поліції ОСОБА_2 зазначає, що заміри вантажу здійснювалися за допомогою вимірювальної техніки, що стверджується і відеозаписом. Крім того, відповідач вказує, що ОСОБА_1 27.07.2017 року було дійсно двічі притягнуто до адімнвідповідальності за одне і те ж правопорушення, однак це було вчинено лише через те, що позивач нехтуючи на встановлені заборони приписи продовжував здійснювати рух. Також, інспектор поліції ОСОБА_2 просив залишити адміністративний позов без руху у звязку із відсутністю квитанції про сплату судового збору позивачем за вимогу немайнового характеру - визнання дій інспектора незаконними.Таким чином, посилаючись на норми законодавтсва інспектор поліції просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Суд, врахувавши матеріали справи, заперечення представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких міркувань

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десятиднів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. Стаття 100 КАС України вказує, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Тобто, ОСОБА_1 пропустив строк для оскарження постанови від 27 липня 2017 року серії АР № 918103. Однак із матеріалів справи, а саме Наказу № 106-в, виданого 17 липня 2017 року ПП «Транс-Авто-Д» вбачається, що позивач працює водієм у вищевказаному приватному підприємстві і за його завданням перебував у відрядженні з 17.07.2017 року по 15.08.2017 року. За вказаних обставин, суд вважає причину пропуску позивачем строку поважною, а клопотання таким, що підлягає до задоволення шляхом поновлення строку звернення з адміністративним позовом.

У відповідності до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, інспектор Управління патрульної поліції повинен, зясувати чи винна дана особа у вчиненні правопорушення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, яві використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як убачається з матеріалів справи інспектором Національної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності не дотримано вказаних вимог закону, оскільки:

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії АР № 918103 від 27 липня 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 цього ж дня об 17.10 год. на а/д М-12 Стрий Знамянка 224 км перевозив великогабаритний вантаж, параметри якого більше ніж вказані в дозволі № 1300 5864 НГ, чим порушив п. 22.5 ПДР України та вимоги ст. 132-1 КпАП України за що притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до вимог ст. 132-1 КпАП України, відповідальність за вказаною статтею наступає за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Разом із тим, згідно із абз. 1 п. 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно із заявкою на перевезення вантажу № 5 від 25.07.2017 року до договору № 01- 06/16 від 01.06.2016 року перевізник «Транс-Авто-Д» в якому працює водієм ОСОБА_1 26.07.2017 року із м. Одеси до с. Куровичі Золочівсього району Львівської області повинен перевести комбайн Claas Tucano 320 (габаритні розміри 8,50м*3,49м*4,0м; вага 13,2 т) замовником якого було ПП «ТМК-Січ». Відповідно до заявки, приватним підприємством «Транс-Авто-Д», де працює позивач на посаді водія вантажного автотранспорту, було замовлено дозвіл № 1300 - 5865 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри, яких перевищують нормативи від 18.07.2017р., виданого департаментом превентивної діяльності управлінням безпеки дорожнього руху Національної поліції України. Термін дії договору з 18.07.2017р. по 16.08.2017р. згідно визначеного маршруту. Згідно даного дозволу, дозволяється перевезення транспортних засобів з параметрами, зокрема ширина має складати 3,49м., а довжина 24 метра.

У відповідності до абзацу 3 ст. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879, передбачено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 p. N 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Згідно ст. 48 Закону Країни «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2011р. передбачено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

У розумінні реч. 1 підп. З п. 2 Порядку, великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 p., № 41, ст. 1852).

Порядок визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (п. 1 Порядку).

Згідно із підп. 4 п. 2 Порядку габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології (підп. 2 п. 2 Порядку).

У розумінні підп. 6 п. 2 Порядку вимірювальним і зважувальним обладнанням вважаються технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики.

Згідно із підп. 7-9 п. 2 Порядку місцем здійснення габаритно-вагового контролю - є спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю. Стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю (стаціонарний пункт) - позначене відповідними дорожніми знаками та розташоване поблизу проїзної частини дороги відокремлене місце для здійснення контролю навантаження на вісь (осі) транспортних засобів, загальна маса та/або габарити яких перевищують установлені параметри, де розташовані спеціальні службові приміщення, споруди з вимірювальним і зважувальним обладнанням, а також майданчики для зберігання вантажів та стоянки транспортних засобів. Пересувний пункт габаритно-вагового контролю (пересувний пункт) - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками.

Відповідно до п. З Порядку габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

У розумінні п. б Порядку габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до п.п. 12, 13 Порядку вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Крім того згідно вимог п. 6 Порядку, габаритно-ваговий контроль відносно транспортного МАN ТGА 03 (реєстраційний номер НОМЕР_1) з напівпричепом ТАD ПНР-15 (реєстраційний номер НОМЕР_2), яким керував позивач, повинно бути здійснено у межах пунктів габаритно-вагового контролю.

У запереченні на адміністративний позов інспектор поліції ОСОБА_2 вказав, що заміри вантажу проводилися за допомогою вимірювальної техніки на платформі, що стверджується відеозаписом. Однак, переглянувши у судовому засіданні долучений до заперечення диск із відеозаписом, слід зазначити, що із даного відеозапису вбачається, що зупинку позивача було здійснено на узбіччі дороги за відсутності пункту габаритно-вагового контролю, тобто вказані в запереченні доводи суперечать доданому відеозапису.

Що стосується клопотання відповідача про залишення позову без руху у звязку із відсутністю квитанції про сплату судового збору позивачем, то у розясненнях Верховного Суду України від 03 лютого 2017 року зазначається, що ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. Дану норму закону Верховний Суд України застосував у постанові від 13.12.2016 року по справі № 306/17/16-а (№ в ЄДРСРУ 63749411) в якій вказав, що в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права сформулювали такий правовий висновок: «У справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КпАП, статей 2-4 Закону № 3674-VI позивач звільняється від сплати судового збору. КУпАП дає вичерпний перелік осіб, які можуть мати статус позивача у справах про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення і на цій підставі не повинні сплачувати судовий збір при зверненні до суду першої інстанції».

Таким чином, враховуючи вищевикладені норми закону та розяснення Верховного Суду України, суд прийшов до переконання, що позивач звертаючись до суду із адміністративним позовом звільняється законом від сплати судового збору, тому у задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представником відповідача не надано, а судом не здобуто жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вимірювання габаритів транспортного засобу яке здійснювалось із застосуванням вимірювальної техніки, відповідало б технічним засобам, що має нормовані метрологічні характеристики. Також не надано пояснень та заперечень чому працівником Нацполіції не був взятий до уваги діючий дозвіл № 1300-5865 НГ, що виданий Департаментом Нацполіції на право участі в дорожньому русі транспортного засобу, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні. Не обґрунтовано та не доведено причин зупинки працівником поліції транспортного засобу за межами пункту габаритно-вагового контролю, як це чітко передбачено пп. 7-9 п.2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортними засобами та інших самохідних машин і механізмів.

Таким чином, аналізуючи в сукупності викладені обставини, та докази, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення, а постанова по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення є незаконною та такою що підлягає скасуванню у звязку з відсутністю складу порушення.

Оскільки, ст. 247 КУпАП передбачає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення, тому провадження по справі слід закрити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 9, 10, 11, 69, 71, 112, 158, 159, 160, 171, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 247, 251, 258, 268, 277, 279, 280, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення з адміністративним позовом.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії інспектора роти №2 батальйону УПП в м. Хмельницькому ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 - незаконними.

Визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 918103 від 27 липня 2017 року винесену інспектором роти №2 батальйону УПП у м. Хмельницькому про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення відносноОСОБА_4 провадженням закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з моменту її проголошення.

Суддя підпис

Копія вірна

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_5