Справа № 810/184/17
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2017-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 року Справа № 810/184/17

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Харченко С.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу
за позовомБілоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області
дофізичної особи-підприємця ОСОБА_1
простягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Білоцерківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області звернулась до суду з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу у сумі 17918,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно з даними податкового обліку у відповідача утворилась заборгованість перед бюджетом у розмірі 918,00 грн. внаслідок несплати узгодженої суми грошового зобов'язання з акцизного податку.

Крім того, позивач зазначає, що відповідачем добровільно не сплачено до бюджету фінансові санкції у вигляді штрафу у сумі 17000,00 грн., накладеного на нього рішенням територіального органу доходів і зборів від 09.09.2016 № НОМЕР_1 за невиконання вимог частини третьої статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР.

Органи доходів і зборів в силу закону від імені держави здійснюють функції з контролю за своєчасністю, правильністю нарахування та сплатою податків і зборів, заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а також забезпечують своєчасне стягнення

до бюджетів та державних цільових фондів сум грошових зобов'язань та/або податкового боргу, у звязку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.01.2017 відкрито скорочене провадження у даній справі. Копії зазначеної ухвали направлено сторонам рекомендованими поштовими відправленнями.

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про розгляд вказаної справи в порядку скороченого провадження, про що свідчать наявні у матеріалах справи повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень (а.с. 35, 36).

На час прийняття рішення у даній справі заперечення проти позову або заява про визнання позову від відповідача до суду не надходили.

Розглянувши матеріали позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принцип рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місцезнаходження: 08800, АДРЕСА_1) зареєстрований як фізична особа-підприємець 11.05.2010, що підтверджується відомостями, наведеними у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 6).

Як платник податків на час виникнення спірних правовідносин відповідач перебував на обліку в Білоцерківській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

Судом встановлено, що у серпні 2016 року посадовою особою контролюючого органу на підставі приписів підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та статті 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку своєчасності подання форм звітів щодо виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

За результатами перевірки посадовою особою контролюючого органу складено акт від 10.08.2016 № 22/1015/НОМЕР_2, в якому зафіксовано порушення відповідачем вимог частини третьої статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР, що виявилось у неподанні за червень 2016 року звіту про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі (за формою 1-РА).

На підставі акта перевірки контролюючим органом прийнято рішення від 09.09.2016 за № НОМЕР_1, яким відповідно до приписів абзацу 18 частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР до відповідача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Вказане вище рішення отримано відповідачем 16.09.2016, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія повідомлення про вручення йому рекомендованого поштового відправлення (а.с. 21).

З матеріалів адміністративної справи також вбачається, що відповідачем було подано до контролюючого органу податкові декларації акцизного податку за період серпень-жовтень 2016 року (а.с. 13, 15, 17).

За даними наведеної вище звітності самостійно визначений відповідачем розмір податку з підакцизних товарів, що підлягає сплаті за серпень-жовтень 2016 року, складає 918,00 грн.

Податковий обов'язок щодо сплати узгодженої суми грошового зобов'язання у загальному розмірі 17918,00 грн. у встановлені законодавством строки відповідачем не виконано, у зв'язку з чим Білоцерківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області звернулась до суду з даним позовом.

На час винесення рішення у даній справі податкову вимогу від 26.09.2016 № 106680-10 на суму 17000,00 грн., що виставлена органом доходів і зборів на виконання вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у зв'язку з настанням обставин, передбачених пунктом 60.1 статті 60 цього Кодексу, не відкликано.

Доказів сплати податкового боргу у сумі 17918,00 грн. або оскарження податкової вимоги від 26.09.2016 № 106680-10 та рішення про застосування фінансових санкцій від 09.09.2016 № НОМЕР_1 відповідачем суду надано не було.

Крім того, судом встановлено, що з 29.11.2016 відповідачем припинено підприємницьку діяльність за власним рішенням, що підтверджується відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Водночас, відповідно до приписів абзацу другого підпункту 65.10.8 пункту 65.10 статті 65 Податкового кодексу України, державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Враховуючи, що зобов'язання ОСОБА_1 зі сплати акцизного податку та фінансових санкцій у вигляді штрафу виникли під час провадження ним підприємницької діяльності, суд дійшов висновку про відсутність перешкод для розгляду питання про стягнення з нього суми податкового боргу.

При прийнятті постанови в порядку скороченого провадження суд враховує положення наступних нормативно-правових актів: статті 67 Конституції України, пункту 6.1 статті 6, підпункту 9.1.4 пункту 9.1 статті 9, підпунктів 14.1.5, 14.1.39, 14.1.152, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14, пункту 15.1 статті 15, підпунктів 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, підпунктів 191.1.1, 191.1.2, 191.1.10, 191.1.14, 191.1.16, 191.1.22, 191.1.34, 191.1.45 пункту 191.1 статті 191, підпунктів 20.1.4, 20.1.18, 20.1.19, 20.1.34 пункту 20.1 статті 20, пунктів 31.1, 31.3 статті 31, пункту 33.3 статті 33, статті 34, пунктів 35.1, 35.2, 35.3 статті 35, пунктів 36.1, 36.3, 36.5 статті 36, пунктів 38.1, 38.3 статті 38, пунктів 41.1, 41.2 статті 41, пункту 46.1 статті 46, підпункту 47.1.2 пункту 47.1 статті 47, пунктів 49.1, 49.2, підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49, пункту 54.1, підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, пунктів 59.1, 59.3-59.5 статті 59, пункту 60.1 статті 60, пункту 61.1 статті 61, підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62, підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, статті 76, пунктів 87.1, 87.2, 87.11 статті 87, пункту 95.1 статті 95, пункту 212.1 статті 212, пункту 213.1 статті 213, пункту 214.1 статті 214, пункту 215.1 статті 215, статей 216, 222-224, пункту 228.1 статті 228 Податкового кодексу України, абзацу 7 статті 1, частини третьої статті 16, частини першої, абзацу 18 частини другої, частини третьої, четвертої, п'ятої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР, Порядку заповнення форми звіту № 1-РА "Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у роздрібній мережі", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2016 № 49.

Окремо суд звертає увагу на те, що у справах, предметом яких є стягнення податкового боргу, суд відповідно до вимог чинного процесуального законодавства не надає правової оцінки обставинам та правовим підставам визначення грошових зобов'язань, несплата яких у встановлені законом строки призвела до утворення податкового боргу. Дослідженню підлягають виключно ті питання, що стосуються узгодження грошового зобов'язання та наявність підстав для стягнення податкового боргу у судовому порядку.

Таким чином правомірність визначення відповідачу грошових зобов'язань згідно рішення Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 09.09.2016 № НОМЕР_1 не є предметом розгляду даної справи.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що суму заборгованості до бюджету у розмірі 17918,00 грн. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив; наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи; доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості на день прийняття рішення не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 69-71, 86, 94, 158, 159, 161, 162, 1832, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь бюджету податковий борг у розмірі 17918 (сімнадцять тисяч дев'ятсот вісімнадцять) грн. 00 коп.

3. Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Харченко С.В.