Справа № 814/1603/17
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

25 вересня 2017 року Справа № 814/1603/17

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом1: ОСОБА_1, вул. Г.Дівіної, 53, м. Новий Буг, Новобузький район, Миколаївська область, 55600 2: ОСОБА_2, вул. Г.Дівіної, 53, м. Новий Буг, Новобузький район, Миколаївська область, 55600 3: ОСОБА_3, вул. Г.Дівіної, 53, м. Новий Буг, Новобузький район, Миколаївська область, 55600 4: ОСОБА_4, вул. Чапаєва, 185, м. Новий Буг, Новобузький район, Миколаївська область, 55600 5: ОСОБА_5, АДРЕСА_1, м. Новий Буг, Новобузький район, Миколаївська область, 55600

доГоловного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області, пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034

провизнання неправомірною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, звернулися до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (далі відповідач) про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання переглянути подані позивачами заяви щодо надання у власність земельних ділянок розміром 2 га.

Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що відповідач безпідставно повернув матеріали заяв.

Відповідач надав суду заперечення проти позову, в яких зазначив, що заяви позивачів про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою не були залишені без розгляду та їм не було відмовлено в передачі земельних ділянок, а було повернуто на доопрацювання, оскільки копії наданих документів не були засвідчені згідно вимог п. 5.27 Національного стандарту України "Вимоги до оформлення документів".

За клопотанням сторін справу розглянуто в порядку письмового провадження.

З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд дійшов висновку, що позов належить задоволенню, виходячи з наступного:

У грудні 2016 р. позивачі звернулися до відповідача із заявами про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га в межах території Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області. До заяв було долучено необхідні документи.

Відповідачем на всі заяви надано письмові відповіді від 09.03.2017 р., якими повертались подані позивачами заяви та додані до них документи на доопрацювання. Підставою для повернення матеріалів зазначено засвідчення копій документів з порушенням вимог п. 5.27 Національного стандарту України "Вимоги до оформлення документів" ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 р. № 55.

Статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Кожному громадянину гарантується право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону.

На підставі ч. 6-7 ст. 118 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Порядок надання земельних ділянок у користування із земель державної або комунальної власності визначений ст. 123 ЗК України.

Так, згідно ч. 6 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Частиною 13 вказаної статті (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відповідач у спірних правовідносинах є суб'єктом владних повноважень, на якого ЗК України покладає повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб. У листах відповідача від 09.03.2017 р., надісланих позивачам, не зазначено законних підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою. Відповіді надано з порушенням строку розгляду заяв.

Оскільки відповідач не надав мотивовану відмову в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, а повернув заяви з наданими матеріалами на доопрацювання, що не передбачено ст. 123 ЗК України, такі дії відповідача є протиправними.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи і ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів перед судом правомірності своїх дій, з огляду на що позовні вимоги належать задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачі надали квитанції про сплату судового збору в сумі 640,00 грн. кожен, що й підлягає присудженню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області щодо розгляду заяв ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га в межах території Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області.

3. Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га в межах території Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області у визначений діючим законодавством строк.

4. Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га в межах території Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області у визначений діючим законодавством строк.

5. Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га в межах території Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області у визначений діючим законодавством строк.

6. Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га в межах території Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області у визначений діючим законодавством строк.

7. Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_5 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га в межах території Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області у визначений діючим законодавством строк.

8. Присудити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір у сумі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

9. Присудити ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) судовий збір у сумі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

10. Присудити ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_3) судовий збір у сумі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

11. Присудити ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_4) судовий збір у сумі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

12. Присудити ОСОБА_5 (ідентифікаційний код НОМЕР_5) судовий збір у сумі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

Постанова суду першої інстанції набирає чинності з моменту закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Н.В. Лісовська