Справа № 607/5454/17
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/9048/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Запотічного І.І., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Керод Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.07.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Тернопільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання протиправними дії відповідача щодо не проведення йому-судді у відставці перерахунку щомісячного довічного грошового утримання та зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 19.12.2016 року в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, зарахувавши до стажу роботи, що дає судді право на відставку: половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі, роботу на посадах стажиста прокуратури, стажиста слідчого прокуратури, слідчого прокуратури, старшого слідчого прокуратури в органах прокуратури Індустріального району м.Дніпропетровська, прокурора слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області, помічника прокурора області та старшого помічника прокурора Тернопільської області, з суми 28160грн., без обмеження граничного розміру, із врахуванням раніше виплачених сум.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що після звільнення його з посади судді апеляційного суду Тернопільської області 08 грудня 2016 року відповідачем було призначено йому довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 80 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. В подальшому він звернувся до відповідача з вимогою про проведення перерахунку та виплату йому щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, однак йому було відмовлено у проведенні перерахунку. Вважає, що відповідач неправомірно не зарахував йому відповідні періоди навчання та роботи на вищезазначених посадах в органах прокуратури, що призвело до зменшення розміру довічного грошового утримання судді, яке повинне виплачуватись йому в розмірі 90 % грошового утримання судді. Просив позов задоволити.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.07.2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано дії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо не проведення ОСОБА_1 - судді у відставці перерахунку щомісячного довічного грошового утримання - протиправними. Зобов'язано Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на відставку: половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі Львівському ордені Леніна державного університету ім.І.Франка, період роботи на посадах стажиста прокуратури, стажиста слідчого прокуратури, слідчого прокуратури, старшого слідчого прокуратури в органах прокуратури Індустріального району м.Дніпропетровська, прокурора слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області, помічника прокурора області та старшого помічника прокурора Тернопільської області. Зобов'язано Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити ОСОБА_1 - судді у відставці перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з 19 грудня 2016 року в розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, з суми 28160грн., без обмежень граничного розміру, із врахуванням раніше виплачених сум.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Тернопільське обєднане Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 01.09.1980 року по 27.06.1985року навчався на денній формі навчання юридичного факультету Львівського державного університету ім.І.Франка.

З 08.08.1985року по 18.08.1993року працював на посадах стажиста прокуратури, стажиста слідчого прокуратури, слідчого прокуратури, старшого слідчого прокуратури в органах прокуратури Індустріального району м.Дніпропетровська, прокурора слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області, помічника прокурора області та старшого помічника прокурора Тернопільської області.

07.07.1998 року ОСОБА_1 був призначений на посаду судді Тернопільського міського суду Тернопільської області.

З 27.03.2004 року по 10.09.2012 року займав посаду судді Тернопільського міськрайонного суду.

З 11.09.2012 року по 16.12.2016 року працював на посаді судді Апеляційного суду Тернопільської області.

Рішенням Вищої ради юстиції від 08 грудня 2016 року № 3133/0/15-16 ОСОБА_1 звільнено з посади судді апеляційного суду Тернопільської області у відставку у зв'язку з поданням відповідної заяви.

На виконання рішення Вищої ради юстиції 16 грудня 2016 року наказом голови апеляційного суду Тернопільської області № 265-к ОСОБА_1 звільнений із займаної посади у зв'язку із відставкою.

Разом з тим, 20 лютого 2009 року ОСОБА_1, як судді Тернопільського міськрайонного суду, який мав право на відставку, оскільки судовий стаж становив 20 років і він продовжував працювати на посаді судді, наказом Тернопільського міськрайонного суду №12-к від 20.02.2009 року було призначено щомісячне грошове утримання в розмірі 80% заробітної плати.

В подальшому розмір щомісячного грошового утримання збільшувався на 2 відсотки за кожний відпрацьований рік на посаді судді, та наказом №18-к по Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області від 04 лютого 2011 року встановлено щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 84 відсотки місячної заробітної плати (стаж роботи 22 роки).

На час звільнення ОСОБА_1 станом на 16.12.2016 року, його стаж становив 28 років 10 місяців 7 днів стажу судді, який дає право на відставку.

Як вбачається з повідомлення Тернопільського об'єднаного Управління пенсійного фонду України Тернопільської області від 03.02.2017р. №35/0-11, при нарахуванні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці враховано страховий стаж 36 років 1 місяць 6 днів, з яких стаж на посаді судді 18 років 5 місяців 12 днів.

При цьому, Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області у листі від 21 квітня 2017 року, за № 138/о-11 своє рішення мотивує тим, що щомісячне довічне грошове утримання ОСОБА_1 призначено у відповідності до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 р. № 1402-VІІІ, який набрав чинності з 30.09.2016 року, згідно якого визначено вичерпний перелік підстав, що зараховуються до стажу роботи на посаді судді та не передбачає зарахування половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, роботи на посадах слідчого, прокурора, помічника прокурора в органах прокуратури, до стажу роботи на посаді судді.

Згідно абз. 4 п. 34 розділу XIІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 р. №1402-VІІІ, який набрав чинності з 30.09.2016 року, із змінами внесеними Законом України "Про Вищу раду правосуддя" від 21.12.2016 року № 1798-VІІІ - "Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання)".

На посаду судді Тернопільського міського суду Тернопільської області Очеретяний Є.В. був призначений 07 липня 1998 року.

Таким чином, зазначенні правовідносини регулювались Законом України від 15 грудня 1992р. «Про статус суддів».

Частиною 4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до пунктом 11 розділу «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції, чинній до 28 березня 2015 року, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності ним Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом. Водночас частиною четвертою статті 43 Закону України «Про статус суддів» зі змінами, внесеними Законом України від 24 лютого 1994 року № 4015-ХІІ, встановлено: до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до абзацу другого пункту 25 розділу ХІІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 р. № 1402- VІІІ, який набрав чинності з 30.09.2016 року, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Згідно з п.3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» (далі постанова № 865) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та отримання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеної законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах та календарний період проходження строкової військової служби.

Наведене підтверджується: довідкою про стаж роботи ОСОБА_1, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці і складає 28 років 10 місяців 07 днів, копією трудової книжки, копією диплому, наказами про встановлення грошового утримання, які містяться в матеріалах справи.

Як вбачається із тексту рішення Вищої ради юстиції №2583/0/15-16 від 19.09.2016року «Про внесення подання до Верховної ради України про звільнення ОСОБА_1 з посади судді апеляційного суду Тернопільської області у звязку із поданням заяви про відставку» ОСОБА_2, крім стажу роботи на посаді судді, має також 10 років 5 місяців стажу, який складається з роботи на посаді стажера прокуратури Індустріального району міста Дніпропетровська, стажера на вакантній посаді слідчого прокуратури Індустріального району міста Дніпропетровська, слідчого прокуратури Індустріального району міста Дніпропетровська, старшого слідчого прокуратури Індустріального району міста Дніпропетровська, прокурора слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області, помічника прокурора області по нагляду за виконанням законів про неповнолітніх прокуратури Тернопільської області, старшого помічника прокурора області з питань інформатики і комп'ютеризації прокуратури Тернопільської області та половини строку навчання на денній формі в Львівському ордені Леніна державному університеті імені ОСОБА_3.

Відтак, загальний стаж роботи ОСОБА_1 становить 28 років та 5 місяців, що дає йому право на звільнення з посади судді у відставку.

Частиною 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» зі змінами, внесеними Законом України від 24 лютого 1994 року № 4015-ХІ, встановлено: до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» прийнято нову редакцію ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до ст. 135 якого до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Аналогічні положення містяться в Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (набрав чинності 30.09.2016 року).

Разом з тим, незважаючи на те, що чинна редакція Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при визначенні стажу судді не передбачає зарахування відповідного періоду навчання та періоду роботи на посадах прокурорів і слідчих, позивач ОСОБА_1 має стаж роботи, який дає право на відставку, достатній і без врахування стажу роботи на посадах стажиста прокуратури, стажиста слідчого прокуратури та половини строку навчання за денною формою та набув право на відставку та виплату довічного грошового утримання судді у відставці до моменту набрання чинності Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» (набув чинності 28 березня 2015 року), та ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року (набрав чинності 30.09.2016 року), а тому за ним зберігається визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набуття ним права на відставку.

Як вбачається з постанови Верховного Суду України у справі № 21-6664а15 від 06.07.2016 року, суд висловив правову позицію, згідно якої, суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 131 цього Закону, має право подати заяву про відставку. До стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, водночас відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом. До набрання чинності Законом № 2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів», який визначає, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, зараховується також час роботи на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років. А також згідно з пунктом 3.1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах та календарний період проходження строкової військової служби.

За правовою позицією Верховного Суду України, визначеній в постанові від 01.07.2014 року в справі № 21-244а14, правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається за спеціальними законами, виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Тернопільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.07.2017 року у справі №607/5454/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6

Повний текст судового рішення виготовлено 27.09.2017 року