Справа № 464/1257/17
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/5830/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.

суддів Улицького В.З., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Богдан А.О.

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 04.04.2017 в справі №464/1257/17 за позовом ОСОБА_2 до Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання дій протиправними, визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

встановив:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 (надалі позивач) звернулася в суд з позовом до до Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в якому просила визнати протиправними дії державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 щодо закінчення виконавчого провадження ВП №49811714; про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 від 15 грудня 2016 року про закінчення виконавчого провадження ВП №49811714.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 04.04.2017 адміністративнйи позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків обставинам справи, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується наступне.

02.12.2015 Сихівським районним судом м. Львова видано виконавчий лист по справі № 464/8155/15-а про зобов'язання виконавчого комітету Пасіки-Зубрицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області у строк, передбачений ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» з часу набрання постановою законної сили, розглянути запит ОСОБА_2 від 14 вересня 2015 року про отримання публічної інформації.

14.01.2016 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження ВП № 49811714. 29.02.2016 постановою державного виконавця закінчено виконавче провадження у зв'язку з тим, що рішення суду виконано боржником фактично.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 20.07.2016 по справі № 464/3368/16-а постанова про закінчення виконавчого провадження від 29.02.2016 визнана незаконною та скасована.

03.11.2016 державний виконавець Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1, з врахуванням постанови Сихівського районного суду м. Львова від 20.07.2016, керуючись ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження» відновив виконавче провадження № 49811714 з виконання виконавчого листа від 02.12.2015 по справі № 464/8155/15-а. Зазначивши, що стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобовязаний у місячний срок з дня надходження постанови пред'явити його до виконання.

03.11.2016 на адресу стягувача та боржника державним виконавцем направлена копія постанови про відновлення виконавчого провадження, для виконання та відома.

15.12.2016 державним виконавцем Антощуком Б.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.13 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись з такими діями державного виконавця, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, керувався наступним мотивами, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

Згідно зі статтею 1 Закону «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 41 Закону «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов'язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити його до виконання.

За приписами п. 13 ч. 1 ст. 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону.

Матеріалами справи підтверджується, що 29.02.2016 державним виконавцем ВДВС Пустомитівського РУЮ ОСОБА_1 оригінал виконавчого листа був направлений на адресу Сихівського районного суду м. Львова разом з постановою по закінчення виконавчого провадження від 29.02.2016, однак стягувачу про це не було повідомлено.

Натомість, копія постанови про відновлення виконавчого провадження від 03.11.2016 надіслана державним виконавцем на адресу лише стягувачу та боржнику, однак не була надіслана на адресу суду.

Суд першої інстанції підставно не взяв до уваги аргументи відповідача про отримання від Сихівського районного суду м. Львова інформації про те, що виконавчий документ було направлено в подальшому стягувачу, із врахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, у рішення від 15.10.2009 року у справі «Іванов проти України» (заява №40450/04), останній зазначив, від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, взагалі не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13 липня 2006 року у справі «ОСОБА_3 проти України» зазначив, що виконання рішення щодо боржника залишається обов'язком держави.

Судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що тривале невиконання рішення суду та неодноразове винесення постанов про закінчення виконавчого провадження з формальних підстав призведе до того, що вказане судове рішення від 02.11.2015 у справі №464/8155/15-а не буде виконане, що суперечить основним принципам національного законодавства України та практиці Європейського суду з прав людини, яка, відповідно до положень статей 8, 9 КАС України, є його складовою.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про передчасність винесення постанови про закінчення виконавчого провадження та, як наслідок, необхідність її скасування.

Відповідно до вимог частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до вимог ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов переконання, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Сихівського районного суду м. Львова від 04.04.2017 в справі №464/1257/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а у разі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_3
ОСОБА_5

Повний текст ухвали складено 29.09.2017.