Справа № 805/2366/16-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кониченко О.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року справа №805/2366/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., за участю секретаря судового засідання Святодух О.Б., представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, діючих за довіреностями, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року у справі № 805/2366/16-а за позовом Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Словянський курорт» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» до Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про зобовязання прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу зі сплати єдиного внеску у сумі 1 161 404,02 грн., визначеного у вимозі № Ю-1342-25 від 05 квітня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2016 року, Дочірнє підприємство «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Словянський курорт» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», звернулось до суду із позовом про зобовязання відповідача прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу зі сплати єдиного внеску в сумі 1 161 404,01 грн., визначеного у вимозі № Ю-1342-25 від 05 квітня 2016 року, яка скасована постановою суду у справі № 805/1023/16-а (а.с. 4-5).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року у справі № 805/2366/16-а адміністративний позов задоволено. Зобовязано Словянську обєднану державну податкову інспекцію головного управління ДФС у Донецькій області прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу зі сплати єдиного соціального внеску в сумі 1 161 404,01 грн., визначеного у вимозі №Ю-1342-25 від 05 квітня 2016 року (а.с. 152-154).

Не погодившись із судовим рішенням, Словянська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області подала апеляційну скаргу в якій просила суд скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року у справі № 805/2366/16-а, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги, податковим органом зазначено, що наданий підприємством сертифікат Торгівельно-промислової палати не звільняє позивача від сплати податкового боргу та не дає права на визнання безнадійним та його списання.

Крім того, зазначає, що рішення податкового органу щодо відмови у списанні податкового боргу у сумі 1 161 404,01 грн. є законним та відповідає нормам діючого законодавства (а.с. 157).

Представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги просив суд залишити постанову суду першої інстанції без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Дочірнє підприємство Санаторно-курортний реабілітаційний центр Словянський курорт Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця (), є юридичною особою, зареєстрованою Виконавчим комітетом Словянської міської ради Донецької області 10 березня 2000 року, перебуває на обліку у Слов'янській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області як платник податків з 05 квітня 2000 року (а.с. 17-20). Діє на підставі Статуту (а.с. 21-22).

Станом на 31 березня 2016 року за позивачем обліковувалась недоїмка зі сплати єдиного соціального внеску за період серпень 2015 року лютий 2016 року у сумі 1 360 682,36 грн.

31 березня 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою за №10юк/350 про визнання вказаної заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску у сумі 1 360 682,36 грн. безнадійною та її списання до якої надав Сертифікат торгово-промислової палати № 2370 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (а.с. 7-8).

Згідно з Сертифікатом торгово-промислової палати № 2370 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), торгово-промислова палата засвідчила форс-мажорні обставини з 14 квітня 2014 року Дочірньому підприємству Санаторно-курортний реабілітаційний центр Словянський курорт Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця при здійсненні господарської діяльності та дотриманні норм законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обовязкових платежів (а.с. 10).

Листом від 07 квітня 2016 року за №6097/10/05-22-17 відповідач відмовив у визнанні заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску у сумі 1 360 682,36 грн. безнадійною та її списанні, оскільки наданий позивачем сертифікат ТТП України № 2370 засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) при здійсненні господарської діяльності та дотримання норм законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обовязкових платежів, відповідно до п.п.100.4, 100.5 ст. 100 Податкового кодексу України (розстрочення, відстрочення грошових зобовязань або податкового боргу платника податків), тоді як списання безнадійного податкового боргу здійснюється в порядку, передбаченому ст. 101 Податкового кодексу України відповідно до Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженому Наказом Міністерства доходів і зборів України №577 від 10 жовтня 2013 року (а.с. 6).

05 квітня 2016 року Словянською обєднаною Державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області винесено вимогу №Ю-1342-25 щодо сплати недоїмки на суму 1 161 404,01 грн. (а.с. 11), яка оскаржена позивачем у судовому порядку.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року у справі №805/1023/16-а позов Дочірнього підприємства Санаторно курортний реабілітаційний центр Словянський курорт Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця до Словянської обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування вищевказаної вимоги задоволено. Скасовано вимогу Словянської обєднаної Державної податкової інспекції головного управління ДФС у Донецькій області № Ю-1342-25 від 05 квітня 2016 року щодо сплати недоїмки на суму 1161404,01 грн. (а.с. 14-16).

Постанова набрала законної сили згідно ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року (а.с. 99-101).

Спірним питанням у справі, є правомірність відмови відповідача від визнання заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску безнадійною та її списання.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач дотримався вимог діючого законодавства та надав достатньо документів, що підтверджують обставини непереборної сили, які призвели до виникнення безнадійного податкового боргу, а тому у податкового органу відсутні підстави для відмови у списанні безнадійного податкового боргу.

Суд апеляційної інстанції, погоджується з рішенням суду першої інстанції з наступних підстав.

Спірні правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України (далі -ПК України), Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02 вересня 2014 року (далі - Закон №1669), Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року № 577 "Про затвердження Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків" зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 року № 1844/24376 (далі -Порядок № 577) та іншими нормативно-правовими актами стосовно спірних правовідносин.

Як вбачається з п.п. 14.1.135 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У відповідності до пункту 14.1.11. частини 4.1 статті 14 ПК України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак, зокрема, заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв'язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до пункту 101.1 статті 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у том числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Згідно пункту 101.5 статті 101 ПК України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з п.п. 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку № 577 під терміном "безнадійний податковий борг" слід розуміти, зокрема, податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). Зазначена норма кореспондується з підпунктом 101.2 пункту 101.2.4 статті 101 ПК України.

Розділом IV Порядку № 577 визначено, що у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню.

До заяви обов'язково додаються документи, зазначені в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.

За результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Торгово-промислова палата України наділена правом лише засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видавати сертифікати про такі обставини з зазначенням дати виникнення форс-мажору, тоді як права визначення є податковий борг суб'єкта господарювання безнадійним чи ні, вона не має. Такий висновок повинен надати саме відповідач, розглянувши заяву про списання податкового боргу.

Як вже зазначалось вище, позивач 31 березня 2016 року звернувся до відповідача з заявою за №10юк/350 про визнання вказаної заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску у сумі 1 360 682,36 грн. безнадійною та її списання до якої надав Сертифікат торгово-промислової палати № 2370 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (а.с. 7-8).

Листом від 07 квітня 2016 року за № 6097/10/05-22-17 відповідач відмовив у визнанні заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску у сумі 1 360 682,36 грн. безнадійною та її списання, оскільки наданий позивачем сертифікат не містить посилання на положення ст. 101 Податкового кодексу України відповідно до Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженому Наказом Міністерства доходів і зборів України № 577 від 10 жовтня 2013 року (а.с. 6).

Суд не приймає посилання контролюючого органу на не виконання позивачем умов звернення до контролюючого органу за списанням податкового боргу зі сплати єдиного соціального внеску з огляду на наступне.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до ст. 1 Закону №1669 період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14 квітня 2014року.

На виконання Закону №1669 розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, згідно з додатком до якого, до зазначених населених пунктів належить, зокрема, м.Словянськ.

05 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження N 1079-р яким було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція".

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого також включено, м.Словянськ.

Пунктом 3 наведеного розпорядження визнані такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 та від 05 листопада 2014 року N 1079-р.

З викладеного вбачається, що позивач належить до населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Крім того, 05 квітня 2016 року Словянською обєднаною Державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області винесено вимогу №Ю-1342-25 щодо сплати недоїмки на суму 1 161 404,01 грн. (а.с. 11), яка скасована у судовому порядку (справа №805/1023/16-а), при цьому, даною постановою встановлено, що на Товариство, як платника єдиного внеску поширюються положення п.9.3 розділу VIII Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування щодо звільнення від виконання обовязків, визначених ст. 6 цього Закону.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В матеріалах справи також наявний сертифікат Донецької торгово-промислової палати України від 22 грудня 2016 року за № 7117, яким позивачу засвідчено обставини непереборної сили щодо обовязку зі сплати податків і зборів в строк та у розмірах, встановлених нормативно-правовими актами, зокрема сплати єдиного внеску січень грудень 2015 року, січень - грудень 2016 року відповідно до ст.ст. 100, 101,102 Податкового кодексу України (а.с. 82).

08 лютого 2017 року позивач повторно звернувся до відповідача з заявою №00юк/113 про визнання недоїмки із сплати єдиного соціального в сумі 1 161 404,01 грн., що визначена у вимозі від 05 квітня 2016 року № Ю-1342-25 безнадійною та просив списати її. До заяви позивачем було додано сертифікат Донецької ТТП України від 22 грудня 2016 року №7117 в якому, зокрема, наявне посилання на ст. 101 Податкового кодексу України (а.с. 92).

Відповідач листом у відповідь від 09 лютого 2017 року за № 1939/10/05-22-17 зазначив про відсутність підстав для визнання заборгованості з єдиного соціального внеску безнадійною та її списання, обґрунтовуючи це, відсутністю підстав, з огляду на те, що сертифікат ТТПУ від 22 грудня 2016 року не містить посилання на п.101.2 ст. 101 Податкового кодексу України, що протирічить даним зазначеним в сертифікаті (а.с. 118-119).

Враховуючи вищевикладене, виходячи з системного аналізу норм матеріального права, регулюючих спірні правовідносини, суд не приймає до уваги посилання апелянта на не виконання позивачем умов звернення до контролюючого органу, оскільки на позивача поширюються положення п.9.3 розділу VIII Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування щодо звільнення від виконання обовязків, визначених ст. 6 цього Закону та з огляду на скасування вимоги про сплату боргу зі сплати єдиного внеску № Ю-1342-25 від 05 квітня 2016 року у судовому порядку та подання до контролюючого органу всіх необхідних документів для списання безнадійного податкового боргу (заява та сертифікат про настання обставин непереборної сили), суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неправомірність відмови податкового органом у списанні позивачу безнадійного податкового боргу, відтак, постанова суду першої інстанції є правомірною, та такою, що не підлягає скасуванню.

Відповідно до приписів ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Приймаючи викладене до уваги суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись статтями 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року у справі № 805/2366/16-а за позовом Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Словянський курорт» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» до Словянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про зобовязання прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу зі сплати єдиного внеску у сумі 1 161 404,02 грн., визначеного у вимозі № Ю-1342-25 від 05 квітня 2016 року залишити без змін.

Вступну та резолютивну частини ухвали прийнято в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 21 вересня 2017 року.

Повний текст ухвали виготовлено 26 вересня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Судді Т.Г.Арабей

ОСОБА_4

ОСОБА_5