Справа № 819/1383/17
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1383/17

22 вересня 2017 р.м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

при секретарі судового засідання Павловського Ю.Б.

за участю:

представника позивача Агєєва І.І.

представника відповідача Прокоп"юк О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" звернулося у Тернопільський окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень форми "Р":

- № від 25.04.2017, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 5055 грн. в тому числі 1011 грн. штрафних санкцій;

- № від 19.07.2017, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 4534,50 грн. в тому числі 1511,50 грн. штрафних санкцій.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що працівниками відповідача проведено камеральні (електроні) перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ "Квартал 5" за січень 2017 р. та за лютий 2017 р. За результатами перевірок складені акти від 27.03.2017 № 894/19-00-12-01/07/38926278 та № 1515/19-00-12-01/07/38926278 від 24.04.2017, на підставі яких відповідач виніс оскаржені податкові повідомлення - рішення. Винесені відповідачем зазначені податкові повідомлення - рішення позивач вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне.

За результатами зазначених перевірок встановлено, що ТОВ "Квартал 5" завищено податковий кредит в декларації з податку на додану вартість за січень 2017 р. в сумі 4044,08 грн. та за лютий 2017 р. в сумі 3023 грн., що виникло у зв'язку з включенням до податкового кредиту відповідних податкових накладних, чим порушено пункт 201.1. ст. 201, пункти 198.2., 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України). Однак позивач не погоджується із такими висновками, оскільки податковий кредит був включений позивачем на підставі видаткових накладних від постачальника, тобто по даті отримання товару. Крім того, відповідні податкові накладні були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), що є законною підставою для нарахування позивачем сум ПДВ, які відносяться до податкового кредиту.

Водночас, звернув увагу на те, що, оскільки позивач не отримав квитанції про неприйняття відповідних податкових накладних в електронному вигляді та про зупинення їх реєстрації, то податкові накладі вважаються зареєстрованими в ЄРПН, що дало підставу позивачу для нарахування сум податку, які відносяться до податкового кредиту. Також зазначив, що у відповідних податкових накладних не весь товар вказаний без УКТЗЕД, а тільки декілька позицій. Водночас, контрагенти (постачальники) зареєстрували в ЄРПН коригування до зазначених податкових накладних шляхом визначення кодів товарів УКТЗЕД.

В судовому засіданні представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з мотивів, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представник відповідача Головного управління ДФС у Тернопільській області, заперечуючи проти позову, суду пояснила, що оскаржені дії відповідача щодо винесення на підставі актів перевірки від 27.03.2017 № 894/19-00-12-01/07/38926278 та № 1515/19-00-12-01/07/38926278 від 24.04.2017 оскаржених податкових повідомлень - рішень здійснені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та посилаючись на пояснення викладені у письмовому запереченні та у додаткових пояснень, просила у задоволені позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін у справі, суд встановив такі обставини.

Відповідно до вимог пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Суд встановив, що працівниками Головного управління ДФС у Тернопільській області на підставі ст. 76, пункту 201.1. ст. 201 ПК України проведено камеральну (електрону) перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ "Квартал 5" за січень 2017 р.

За результатами перевірки складено акт від 27.03.2017 № 894/19-00-12-01/07/38926278, у якому встановлено порушення пункту 201.1. ст. 201, пунктів 198.2., 198.6. ст. 198 ПК України, а саме ТОВ "Квартал 5" завищено податковий кредит в декларації з податку на додану вартість за січень 2017 р. в сумі 4044,08 грн., що виникло у зв'язку з включенням до податкового кредиту податкових накладних:

- № 197 від 10.01.2017 на загальну суму 8004.66 грн., сума ПДВ 1334.11 грн.;

- № 649 від 24.01.2017 на загальну суму 9037.20 грн., сума ПДВ 1506.20 грн.;

-№861від 31.01.2017 на загальну суму 7222,60 грн., сума ПДВ 1203.77 грн., що зареєстровані в ЄРПН без зазначення кодів УКТЗЕД контрагентом ФОК ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3) та призвело до заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду на 4 044 грн.

Не погоджуючись із висновками, які викладені в акті перевірки від 27.03.2017 № 894/19-00-12-01/07/38926278, позивач подав до Головного управління ДФС у Тернопільській області заперечення на акт перевірки. Згідно листа від 13.04.2017 № 1645/10/19-00-12-01/12/4350, постійною комісією прийнято рішення про залишення висновки акту камеральної перевірки без змін, а заперечення на акт перевірки без задоволення.

На підставі акта перевірки відповідач виніс податкове повідомлення - рішення форми "Р" № від 25.04.2017, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 5055 грн. в тому числі 1011 грн. штрафних санкцій.

Не погодившись із зазначеним податковим - повідомленням рішенням позивач звернувся у відповідності до ст. 56 ПК України до контролюючого органу вищого рівня зі скаргою про перегляд оскарженого податкового повідомлення - рішення. Згідно рішення від 27.06.2017 № 13762/6/99-99-11-01-01-25 Державної фіскальної служби України скарга позивача залишена без задоволення, а податкове повідомлення - рішення форми "Р" № від 25.04.2017 залишене без змін.

Також суд встановив, що працівниками Головного управління ДФС у Тернопільській області на підставі ст. 76, пункту 201.1. ст. 201 ПК України проведено камеральну (електрону) перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ "Квартал 5" за лютий 2017 р.

За результатами перевірки складено акт № 1515/19-00-12-01/07/38926278 від 24.04.2017, у якому встановлено порушення пункту 201.1. ст. 201, пунктів 198.2., 198.6. ст. 198 ПК України, а саме ТОВ "Квартал 5" завищено податковий кредит в декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 р. в сумі 3023,30 грн., що виникло у зв'язку з включенням до податкового кредиту податкових накладних:

- № 802093 від 08.02.2017 на загальну суму 927,71 грн., сума ПДВ 154.62 грн.;

-№1602048 від 16.02.2017 на загальну суму 859,20 грн., сума ПДВ 143.20 грн.;

- № 202052 від 02.02.2017 на загальну суму 715,99 грн., сума ПДВ 119.33 грн.;

- № 2302062 від 23.02.2017 на загальну суму 619.46 грн., сума ПДВ 103.24 грн., що зареєстровані в ЄРПН без зазначення кодів УКТЗЕД контрагентом ТОВ "Караван - Сарай" ();

- № 1645 від 16.02.2017 на загальну суму 4162,17 грн., сума ПДВ 693,70 грн., що зареєстровані в ЄРПН без зазначення кодів УКТЗЕД контрагентом Маріупольським міжрайонним відділом управління поліції охорони в Донецькій області ();

- № 6 від 01.02.2017 на загальну суму 7471,48 грн., сума ПДВ 1245,25 грн.;

- № 182 від 07.02.2017 на загальну суму 2616,77 грн., сума ПДВ 436,13 грн.;

- № 256 від 09.02.2017 на загальну суму 767,01 грн., сума ПДВ 127.83 грн., що зареєстровані в ЄРПН без зазначення кодів УКТЗЕД контрагентом ФОН ОСОБА_4 (код РНОКПП НОМЕР_3) та призвело до заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду на 3023 грн.

На підставі акта перевірки відповідач виніс податкове повідомлення - рішення форми "Р" № від 19.07.2017, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 4534,50 грн. в тому числі 1511,50 грн. штрафних санкцій.

Не погоджуючись із оскарженими податковими повідомленнями - рішеннями позивач звернувся з позовом у суд.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо встановлених порушень, суд зазначає, що підпунктом 14.1.181. пункту 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1. ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).

Згідно з пунктом 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу.

Пунктом 201.1. ст.201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній (серед інших) зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

і) код товару згідно з УКТЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Як випливає з матеріалів справи, в тому числі з актів перевірок, що ТОВ "Квартал 5" подано декларацію з ПДВ за січень 2017 року та декларацію з ПДВ за лютий 2017 року.

Однак, зазначеними перевірками встановлено факт заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду на 7067 грн., що виникло у зв'язку із включенням до податкового кредиту податкових накладних від 10.01.2017 № 197, від 24.01.2017 № 649, від 31.01.2017 № 861, від 08.02.2017 № 802093, від 16.02.2017 № 1602048, від 02.02.2017 № 202052, від 23.02.2017 № 2302062, від 16.02.2017 № 1645, від 01.02.2017 № 6, від 07.02.2017 № 182, від 09.02.2017 № 256, котрі зареєстровані в ЄРПН без зазначення кодів УКТЗЕД контрагентами ФОП ОСОБА_4, ТОВ "Караван-Сарай", Маріупольським міжрайонним відділом управління поліції охорони в Донецькій області.

Слід зазначити, що позивач у своїх доводах не заперечує того факту, що у спірних податкових накладних не зазначений код УКТЗЕД, проте посилається на те, що зазначені контрагенти (постачальники) зареєстрували в ЄРПН коригування до зазначених податкових накладних шляхом визначення кодів товарів УКТЗЕД, оскільки підзаконні нормативно - правові акти в частині змін до форми ПН та порядку її складання набули чинності починаючи з 01.03.2017, що унеможливило заповнити такі податкові накладні їх контрагентами у належний спосіб.

Однак, суд не погоджується із такими твердженнями позивача та вважає їх хибними, оскільки із набранням чинності з 01.01.2017 Закону України № 1797-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" (далі - Закон № 1797) підпункт "і" пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої з 1 січня 2017 року при складанні податкової накладної запроваджується заповнення коду товару згідно з УКТЗЕД, для послуг - коду послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг.

При цьому платники податків мають право зазначати код товару згідно з УКТЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду. У разі здійснення платниками податків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, код товару згідно з УКТЗЕД зазначається в податковій накладній повністю.

Законодавчі зміни щодо складання податкових накладних, запроваджені Законом № 1797 в частині беззаперечного обов'язку зазначення в податковій накладній коду товару згідно з УКТЗЕД, застосовуються до податкових накладних, дата складання яких припадає на період з 1 січня 2017 року.

Проте, вже до внесення відповідних змін щодо форми податкової накладної та порядку її заповнення при складанні податкової накладної код товару згідно з УКТЗЕД необхідно було зазначати в графі 3 табличної частини податкової накладної, адже стара форма ПН також містила графу, в якій зазначався код УКТЗЕД, проте не для всіх видів товарів.

Оскільки діюча станом на січень 2017 року форма податкової накладної не містила окремого поля для відображення коду послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, до внесення відповідних змін до форми податкової накладної та порядку її заповнення при складанні податкової накладної код послуги тимчасово не зазначається.

Порядком процесу заповнення податкової накладної, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за № 137/28267, зі змінами, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 23.02.2017 № 276 лише регламентується процес заповнення податкової накладної, проте правила складання податкової накладної (у тому числі заповнення її обов'язкових реквізитів) регулюються статтею 201 розділу V ПК України, яка вступила у законну силу з 01.01.2017, а тому є обов'язковою для виконання незалежно від підзаконних нормативно-правових актів, прийнятих на виконання норм Податкового кодексу України.

Також твердження позивача про те, що зазначені податкові накладні повинні вважатися зареєстрованими в ЄРПН, оскільки відповідач не надіслав позивачу квитанції про зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16. ст. 201 ПК України є хибним, оскільки зазначений пункт ст. 201 ПК України діє з 01.04.2017, а податкові накладні та розрахунки коригування, які є предметом позову зареєстровані в ЄРПН до 01.04.2017.

Водночас, суд приймає до уваги, що позивач відповідно до пункту 50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Отже, TOB "Квартал 5" не позбавлено права на отримання податкового кредиту по виключених податкових накладних тільки для цього останньому потрібно подати уточнюючу декларацію за березень 2017 р. із включенням податкових накладних де не зазначений код УКТЗЕД та із включенням розрахунків коригування до таких податкових накладних.

За таких обставин, не зважаючи на порушення встановлені під час камеральних перевірок платник податку має право відповідно до пункту 201.10. ст.201 ПК України зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та отримати право на свій податковий кредит протягом 365 календарних днів, що наступають за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування.

Відповідно до статей 11, 71 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що Головним управлінням ДФС у Тернопільській області правомірно винесено оскаржені податкові повідомлення - рішення, а тому позовні вимоги позивача є безпідставними й задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 25.04.2017 р. № та від 19.07.2017 р. № - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 27 вересня 2017 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.