Справа № 2-а-5492/10/2270
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5492/10/2270
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіСалюка П.І.
при секретаріДубіній Н.Ю.
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення-рішення від 03 серпня 2010 року № /0, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом до Старокостянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03 серпня 2010 року № /0.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2010 року позовну заяву задоволено частково: визнано нечинним та скасовано податкове повідомлення - рішення ОДПІ від 03 серпня 2010 року № /0, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 12 вересня 2013 року судове рішення першої інстанції змінив в частині задоволення позовних вимог, виклавши абзац 2 резолютивної частини постанови у такій редакції: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ОДПІ від 03 серпня 2010 року № /0; в решті постанову суду першої інстанції залишив без змін.

Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій відповідач оскаржив їх до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 квітня 2017 року касаційну скаргу Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції задоволено частково. Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2010 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2013 року у справі № 2-а-5492/10/2270/16 скасовано в частині задоволення позову про скасування податкового повідомлення-рішення від 03 серпня 2010 року № /0, а справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в ухвалі від 19 квітня 2017 року зазначила, що скасовуючи податкове повідомлення-рішення ОДПІ від 03 серпня 2010 року № /0, як нечинне, суд першої інстанції, з висновками якого фактично погодився суд апеляційної інстанції, не звернув увагу, що встановлення обставин щодо порушення ФОП ОСОБА_3 положень пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону № 168/97-ВР обґрунтовано посиланням ОДПІ на досліджені під час перевірки облікові документи підприємця (банківські виписки, податкові та видаткові накладні, реєстри виданих та одержаних податкових накладних, договори, книги обліку доходів та витрат), а також податкові декларації та акт попередньої перевірки. Також у акті зазначено, по яких саме господарських операціях у порушення пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 № 168/97-ВР позивачем невірно відображено податкове зобов'язання. Суд, крім того, не перевірив, чи мала місце поставка послуг від підприємця на адресу його контрагента ТОВ "Альянс Ойл Україна" з виписуванням податкових накладних у попередніх податкових періодах на суми, які поступили на банківський рахунок позивача у жовтні та грудні 2008 року та не були включені ним до обсягу продаж при визначенні податкових зобов'язань у цих податкових періодах, у якій формі вчинялися правочини між позивачем та його контрагентом (усно або в письмовій формі) та на яких умовах (зміст договору).

Вищий адміністративний суд України вважає, що під час розгляду нового розгляду справи в частині позову про скасування податкового повідомлення-рішення ОДПІ від 03 серпня 2010 року № /0 суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене в цій ухвалі, встановити відповідно до вимог ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи щодо першої події, що мала місце у господарських взаємовідносинах між позивачем та його контрагентом ТОВ "Альянс Ойл Україна".

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задоволити, виходячи із підстав, вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача заперечувала проти пред'явлених позовних вимог, у задоволенні позову просила відмовити у повному обсязі.

Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх єдності, взаємному зв'язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що за результатами виїзної планової документальної перевірки суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2008 року по 31 березня 2010 року Старокостянтинівською об'єднаною державною податковою інспекцією Хмельницької області складений акт № 661/17-НВ415074, відповідно до якого, серед іншого, встановлено порушення підпункту "а" підпункту 4.1.4 пункту 4 статті 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21 грудня 2000 року № 2181-ІІІ та підпункту 7.3.1 пункту 7.3 підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03 квітня 1997 року №168/97-ВР, в результаті чого визначено суму податкового зобов'язання з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 12421,5 грн., у тому числі: за основним платежем 7916 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 4505,5 грн.

До таких висновків відповідач прийшов встановивши, що:

- в декларації з ПДВ за жовтень 2008 року не включено до податкового зобов'язання суму ПДВ по перерахованих в цьому місяці коштах у сумі 22284 грн., ПДВ 3714 грн. за послуги по перевезенню з ТОВ "Альянс Ойл Україна". ФОП ОСОБА_3 у податкову декларацію включено лише суму податкового зобов'язання по ТОВ в сумі 4180 грн. - податкова накладна №105 від 09 жовтня 2008 року в сумі 25080 грн., ПДВ 4179,98 грн., проте в жовтні 2008 року на розрахунковий рахунок ФОП поступили кошти від ТОВ в сумі 47594 грн. (виписки банку від 02 жовтня 2008 року - 26315 грн., 07 жовтня 2008 року - 4480 грн., 21 жовтня 2008 року - 16700 грн.) податкове зобов'язання по яких, в реєстрі виданих податкових накладних та в декларації з ПДВ за жовтень 2010 року не відображені;

- в декларацію з ПДВ за листопад 2008 року зайво включено суму податкового зобов'язання в сумі 2370 грн. за послуги по перевезенню ТОВ, яка мала бути включена у відповідну декларацію за жовтень 2008 року;

- в декларацію з ПДВ за грудень 2008 року не включено до податкового кредиту суму ПДВ по перерахованих коштах в грудні 2008 року в сумі 39300 грн., ПДВ 6550 грн. за послуги по перевезенню ТОВ. ФОП в податкову декларацію за грудень 2008 року включено суму податкового зобов'язання по ТОВ в сумі 840 грн. - податкова накладка №131 від 09 грудня 2008 року в сумі 5040 грн., ПДВ 840 грн., проте в грудні 2008 року на розрахунковий рахунок ФОП поступили кошти від ТОВ в сумі 44340 грн. (виписки банку від 23 грудня 2008 року - 5040 грн., 23 грудня 2008 року - 14220 грн., 23 грудня 2008 року - 25080 грн.) податкове зобов'язання по яких, в реєстрі виданих податкових накладних та в декларації з ПДВ за грудень 2010 року не відображені;

- у зв'язку з неподанням податкової декларації з ПДВ за січень 2009 року, через невизнання ОДПІ такої, як податкової звітності, відповідно не задекларовано зобов'язань по ПДВ за цей період (податкове зобов'язання 16108 грн., податковий кредит 17504 грн.).

Відповідачем було враховано, що згідно наданої ФОП до Акту передньої перевірки від 01 грудня 2008 року №2134-17-НВ415074 про результати виїзної планової документальної перевірки ФОП з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 липня 2007 року по 30 вересня 2008 року розшифровки дебіторської заборгованості станом на 01 жовтня 2008 року сума такої перед ТОВ становить 131,40 грн. Отже відповідач вважав, що розрахунок з ТОВ по виконаних роботах до цієї дати був проведений в повному розмірі (з урахуванням зауважень та заперечень ФОП на Акт ОДПІ було встановлено, що дебіторська заборгованість перед ТОВ відсутня), а суми коштів, що надійшли на розрахунковий рахунок у жовтні-грудні 2008 року є оплатою отриманих послуг у цьому періоді та передоплатою за такі.

03 серпня 2010 року відповідачем на підставі Акта прийнято спірне податкове повідомлення-рішення форми "Р" №/0, яким визначено суму податкового зобов'язання з ПДВ в розмірі 12421,50 грн. (основний платіж 7916 грн., штрафні (фінансові) санкції 4505,50 грн.).

Позивач не погодившись із вищезазначеним рішенням податкового органу оскаржив його до суду.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

В перевіряємий період позивач мав взаємовідносини із ТОВ "Альянс Ойл Україна" ().

27 квітня 2007 року між позивачем та ТОВ "Альянс Ойл Україна" укладено генеральний договір постачання нафтопродуктів №870/407/НП/1/12. Згідно якого позивач - Покупець, ТОВ "Альянс Ойл Україна" - Постачальник. Предметом договору є зобов'язання Постачальника передати у власність Покупця ТМЦ (нафтопродукти), а Покупця прийняти та оплатити ТМЦ по цінах та в кількості зазначених у додаткових угодах до даного договору.

Оплата за поставлену продукцію здійснювалася з розрахункового рахунку Покупця на розрахунковий рахунок Постачальника.

Постачання продукції згідно Договору проводилося транспортом Постачальника, а саме згідно транспортних накладних постачання здійснювалося автопідприємством Постачальника Покупцю, а також і власним транспортом Покупця.

На підтвердження здійснення господарських операцій по вищевказаному договору представником позивача надано до суду копію Генерального договору постачання нафтопродуктів №870/407/НП/1/12 від 27 квітня 2007 року, копії додаткових угод до Генерального договору постачання нафтопродуктів №870/407/НП/1/12 від 27 квітня 2007 року, копії податкових накладних, копії актів про виконання робіт та копії виписок з банку.

Відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" від 16.07.99 за № 996 - XIV (далі Закон № 996) відображення господарських операцій в податковому обліку здійснюється на підставі даних бухгалтерського обліку.

Статтею 2 Закону № 996 визначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством. Відповідно до вимог п.3.2 ст. З цього Закону бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку визначенні відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена в п.1.2 ст. 1, п.2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 за № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 за № 168/704. Відповідно до п.2.1 ст. 2 цього Положення первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Статтею 9 Закону № 996 встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, для надання первинним документам юридичної сили і доказовості, вони повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п.1.32 ст.1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" № 334/94 -ВР від 28.12.1994 року із змінами та доповненнями (діючого станом на виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 334/94) господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

Пунктом 5.1 Закону № 334/94 визначено, що валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

До складу валових витрат відповідно до пункту 5.2.1. Закону № 334/94 включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Пунктом 5.3.9 статті 5 Закону № 334/94 встановлено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно пп.7.4.1 п. 7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 року № 168/97 ВР із змінами та доповненнями (діючого станом на виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 168/97 ), податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Підпунктом 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону № 168/97 визначено, якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Відповідно до п.1.32 ст.1 Закону № 334/94 господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

Пп. 14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Досліджуючи матеріали справи суд не погоджується з позицією відповідача, щодо відсутності фактичності здійснення операцій позивача з ТОВ "Альянс Ойл Україна".

У судовому засіданні встановлено та підтверджено поясненнями представника позивача, що між ТОВ "Альянс Ойл Україна" та ФОП ОСОБА_3 укладено усну угоду про поставку ФОП ОСОБА_3 ТМЦ (нафтопродуктів) на адресу її контрагента ТОВ "Альянс Ойл Україна". Даний факт не заперечувався представником відповідача в судовому засіданні.

З акту перевірки вбачається, що посадовими особами під час проведення перевірки встановлено, що позивач використовував у своїй діяльності власний автомобіль ГАЗ 3307 (паливоцистерна), яким здійснювалася поставка ТМЦ контрагенту ТОВ "Альянс Ойл Україна".

На підтвердження поставки ТМЦ згідно Генерального договору постачання нафтопродуктів №870/407/НП/1/12 від 27 квітня 2007 року та укладеної усної угоди про поставку ФОП ОСОБА_3 ТМЦ (нафтопродуктів), позивачем виписано податкові накладні на поставлені транспортні послуги контрагенту ТОВ "Альянс Ойл Україна".

Факти здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом підтверджується податковими накладними та актами про виконання робіт. Оплата наданих послуг проведена, що підтверджується копіями виписок з банку.

Представник відповідача зазначає, що вказані суми податкових зобов'язань позивач мав включити до декларації по податку на додану вартість за жовтень 2008 року, тобто на момент отримання коштів за надані послуги по перевезенню (жовтень 2008 року), а не в податкову декларацію по податку на додану вартість за липень 2008 року, коли надавалися послуги по перевезенню (липень 2008 року).

Однак в судовому засіданні представником позивача надано пояснення, що оплата наданих ФОП ОСОБА_3 послуг в липні 2008 року ТОВ "Альянс Ойл Україна", проведена в жовтні 2008 року, проте оскільки акти про виконання робіт було складено в липні 2008 року, а саме коли було виконано умови Договору щодо надання послуг по перевезенню, позивач віднесла податкові зобов'язання сум по податку на додану вартість в декларацію по податку на додану вартість за липень 2008 року.

Крім цього, представник позивача зазначив, що ОСОБА_3 не має спеціальної освіти, тому невірно здійснивши розрахунок дебіторської заборгованості по ТОВ "Альянс Ойл Україна" та помилково вказала в розшифровці дебіторської заборгованості відсутність такої заборгованості по ТОВ "Альянс Ойл Україна".

Окрім того, суд враховує висновки викладені відповідачем в акті виїзної планової документальної перевірки суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 ідентифікаційний номер НВ 415074, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2007 року по 30.09.2008 року від 01 грудня 2008 року, а саме факт укладення Договору про поставку послуг між ФОП ОСОБА_3 та її контрагентом ТОВ "Альянс Ойл Україна".

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 квітня 2017 року було вказано на необхідність дослідження під час перевірки облікових документів підприємця (банківські виписки, податкові та видаткові накладні, реєстри виданих та одержаних податкових накладних, договори, книги обліку доходів та витрат), а також податкові декларації та акт попередньої перевірки та у якій формі вчинялися правочини між позивачем та його контрагентом (усно або в письмовій формі) та на яких умовах (зміст договору).

На виконання вказаної ухвали суд витребовав у позивача вказані в ухвалі документи, проте в судовому засіданні представник позивача зазначив. що у зв'язку із проходженням значного періоду часу такі документи були втрачені, а договір між ТОВ "Альянс Ойл Україна" та ФОП ОСОБА_3 про поставку ФОП ОСОБА_3 ТМЦ (нафтопродуктів) на адресу її контрагента ТОВ "Альянс Ойл Україна" було укладено в усній формі. Вказана господарська діяльність не заперечувалась представником відповідача в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 206 ЦК України, господарюючим особам дозволено укладення договорів в усній формі.

Крім цього, з попереднього акту перевірки №2134-17-НВ415074 від 01 грудня 2008 року вбачається, що посадовими особами під час проведення перевірки досліджувалась господарська діяльність з ТОВ "Альянс Ойл Україна" та було встановлено, що позивач використовував у своїй діяльності власний автомобіль ГАЗ 3307 (паливоцистерна), яким здійснювалася поставка ТМЦ контрагенту ТОВ "Альянс Ойл Україна", що підтверджує реальність здійснення господарських операцій згідно з вказаним договором.

Більше того, всі оспорювані в Акті господарські операції ФОП ОСОБА_3 з ТОВ "Альянс Ойл Україна" з надання послуг по перевезенню вантажів були оподатковані позивачем за датою оформлення документа, що засвідчує факт виконання послуг.

Відтак:

- акт про виконання робіт від 07 липня 2008 року №9 на суму 4480 грн., відповідно ФОП ОСОБА_3 була виписана податкова накладна на дану суму №66, ПДВ 746,66 грн. та внесено її в податкову декларацію з ПДВ за липень 2008 року, згідно виписки банку від 28 серпня 2008 року здійснено сплату ПДВ за липень 2008 року в розмірі 2100 грн., а оплата здійснена ТОВ "Альянс Ойл Україна" 07 жовтня 2008 року;

- акт про виконання робіт від 21 серпня 2008 року №10 на суму 16700 грн., відповідно ФОП ОСОБА_3 виписана податкова накладна на дану суму №78, 2783,32 грн. та внесено її в податкову декларацію з ПДВ за серпень 2008 року, згідно виписки банку від 23 вересня 2008 року здійснено сплату ПДВ за серпень 2008 року в розмірі 2900 грн., а оплата здійснена ТОВ "Альянс Ойл Україна" 21 жовтня 2008 року;

- акт про виконання робіт від 09 вересня 2008 року №11 на суму 26315 грн., відповідно ФОП ОСОБА_3 виписана податкова накладна на дану суму №91, ПДВ 4385,82 грн. та внесено її в податкову декларацію з ПДВ за вересень 2008 року, згідно виписок банку від 21 жовтня 2008 року та 23 жовтня 2008 року здійснено сплату ПДВ за вересень 2008 року, а оплата здійснена ТОВ "Альянс Ойл Україна" 02 жовтня 2008 року;

- акт про виконання робіт від 09 жовтня 2008 року №12 на суму 25080 грн., відповідно ФОП ОСОБА_3 виписана податкова накладна на дану суму №105, ПДВ 4179,98 грн. та внесено її в податкову декларацію з ПДВ за жовтень 2008 року, згідно виписки банку від 26 листопада 2008 року здійснено сплату ПДВ за жовтень 2008 року в розмірі 1841 грн., а оплата здійснена ТОВ "Альянс Ойл Україна" 24 грудня 2008 року;

- акт про виконання робіт від 05 листопада 2008 року №13 на суму 14220 грн., відповідно ФОП ОСОБА_3 виписана податкова накладна на дану суму №115, ПДВ 2369,99 грн. та внесено її в податкову декларацію з ПДВ за листопад 2008 року, згідно виписки банку від 29 грудня 2008 року здійснено сплату ПДВ за листопад 2008 року в розмірі 755 грн., а оплата здійснена ТОВ "Альянс Ойл Україна" 24 грудня 2008 року;

- акт про виконання робіт від 09 грудня 2008 року №14 на суму 5040 грн., відповідно ФОП ОСОБА_3 виписана податкова накладна на дану суму №131, ПДВ 840 грн. та внесено її в податкову декларацію з ПДВ за грудень 2008 року, згідно виписок банку від 27 січня 2009 року та 18 січня 2009 року здійснено сплату ПДВ за грудень 2008 року, а оплата здійснена ТОВ"Альянс Ойл Україна" 24 грудня 2008 року.

Отже висновки відповідача виключно ґрунтуються на розшифровці дебіторської заборгованості позивача станом на 01 жовтня 2008 року, дані якої є довідковими та не можуть впливати на податкові зобов'язання позивача.

Така розшифровка не може підміняти первинні документи наявні в позивача, які підтверджують дотримання ним вимог податкового законодавства, належне визначення податкових зобов'язань за відповідні податкові періоди та сплату ПДВ.

Таким чином достовірно встановлено, що податкові зобов'язання з ПДВ у позивача виникли в момент оформлення документа, що засвідчує факт надання ним послуг і такі були ним включені до податкових декларацій з ПДВ за відповідні періоди.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем доведено здійснення господарських операції з вищезазначеним контрагентом, оскільки до суду надано належні докази на підтвердження їх взаємовідносин, а тому податкове повідомлення-рішення від 03 серпня 2010 року № /0 слід скасувати.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вище викладене, відповідачем не доведено, а судом не встановлено правомірність прийняття податкового повідомлення - рішення від 03 серпня 2010 року № /0, а тому позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 необхідно задовольнити.

Керуючись Податковим кодексом України, ст.ст. 94,158 - 163, 186,254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03 серпня 2010 року № /0.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 29 вересня 2017 року

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя П.І. Салюк