Справа № 804/1359/17
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2017-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
23 лютого 2017 р.Справа №804/1359/17
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Степаненко В.В., розглянувши клопотання приватного акціонерного товариства «Лекс Холдинг» про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, -
Приватне акціонерне товариство «Лекс Холдинг» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.02.2016 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.
В обґрунтування зазначеного клопотання зазначено, що позивач є власником вказаних об'єктів нерухомого майна, а відповідачем 9 лютого 2017 року протиправно, на думку позивача, в базі даних заяв Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зареєстровані заяви за реєстраційними номерами 20910609, 20910736 про державну реєстрацію обтяжень у відношенні належних позивачу об'єктів нерухомого майна. Оскільки у разі завершення процедури державної реєстрації на підставі відповідних заяв у відношенні належних позивачу об'єктів нерухомого майна будуть зареєстровані обтяження, це призведе до заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача як власника відповідного майна та до значного збільшення зусиль та витрат, які буде змушений докласти позивач для відновлення своїх прав, свобод та інтересів. Також позивач посилається на те, що до порушення його прав може призвести будь-яка реєстраційна дія у відношенні відповідних об'єктів нерухомого майна, оскільки закріплений в пункті 3 частини 1 та в частині 8 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» принцип черговості розгляду заяв, зареєстрованих в базі даних заяв Державного реєстру прав передбачає, що наступна заява розглядається тільки після прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації щодо заяви, зареєстрованої в Державному реєстрі прав раніше. Тобто у разі реєстрації в базі даних заяв Державного реєстру прав будь-яких інших заяв щодо проведення реєстраційних дій у відношення належних позивачу об'єктів нерухомого майна, поновлення порушених відповідачем прав, свобод та інтересів позивача виявиться вкрай ускладненим або навіть неможливим.
Вивчивши подане позивачем клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд вважає, що воно підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
Згідно частини 2 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.
Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», судам необхідно враховувати, що згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.
Вищевикладена позиція Вищого адміністративного суду України кореспондується з частинами 3 та 4 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, в силу яких, адміністративний позов, може бути забезпечено шляхом зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються та забороною вчиняти певні дії.
Згідно із пунктом 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
Також, згідно із пунктом 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» судам слід мати на увазі, що забезпечення адміністративного позову у спосіб не передбачений Законом є неприпустимим, оскільки це є вихід за межі підстав забезпечення позову, передбачених частиною першою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно з частиною 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.
Беручи до уваги характер позовних вимог позивача, а також оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувані дії мають очевидні ознаки протиправності. Однак, суд не надає оцінки самим діям відповідача та їх відповідності нормам закону, оскільки це буде зроблено в судовому засіданні при розгляді справи по суті.
Також суд приймає до уваги доводи позивача про те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі. При цьому без вжиття заходів забезпечення позову усунути негативні наслідки буде неможливо або для цього необхідно буде докласти значних засиль та витрат.
З огляду на вищезазначене, спосіб забезпечення позову співвідноситься з предметом і обставинами позову, а отже існує конкретний зв'язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому вжитий судом захід забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.
Забезпечення адміністративного позову у формі заборони вчиняти реєстраційні дії щодо належних позивачу об'єктів нерухомого майна відповідає процесуальним приписам частини 4 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України та враховує правову позицію, наведену в пункті 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ».
За таких обставин, суд вважає, що вчинення реєстраційних дій щодо належних позивачу об'єктів нерухомого майна може заподіяти шкоду правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а тому суд вважає за необхідне застосувати заходи забезпечення позову.
Враховуючи вищевикладені обставини справи та положення законодавства, керуючись пунктом 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», частинами 1, 2, 4 статті 117, частиною 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд, -
Клопотання приватного акціонерного товариства «Лекс Холдинг» про забезпечення адміністративного позову про забезпечення адміністративного позову - задовольнити.
Строк пред'явлення до виконання: до 16 лютого 2020 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Степаненко