Справа № 206/3421/17
Суддя: Кушнірчук Р. О.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/3421/17
Провадження № 2-а/206/105/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2017 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді : Кушнірчука Р.О.

при секретареві : Соловйовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП у місті Дніпро 4 ї роти 2 го батальйону молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та Управління патрульної поліції в м. Дніпро ОСОБА_3 патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та скасування акту тимчасового затримання транспортного засобу, -

В С Т А Н О В И В:

30 червня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 21 червня 2017 року інспектором патрульної поліції 4 роти 2 батальйону УПП у м. Дніпрі молодшим лейтенантом ОСОБА_2 було винесено постанову ЕАА № 114345 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП за те, що він нібито залишив свій автомобіль НОМЕР_1, на перехресті вулиць ОСОБА_4 та К. Лібкнехта, внаслідок чого було суттєво ускладнено рух. Пізніше того ж дня, 21.06.2017 року інспектором патрульної поліції було складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу Renault Clio, д.н.з. НОМЕР_2. Позивач не погодився з постановою та актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, оскільки вважає постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки відповідачем було незаконно розглянуто справу на місці затримання автомобілю в порушення ч. 5 ст. 258 КУпАП та його було позбавлено можливості скористуватися своїми правами, передбаченими с. 268 КУпАП.

В судовому засіданні позивач погодився з винесеною постановою інспектора про накладення адміністративного стягнення, проте просив скасувати акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, оскільки необхідності в евакуації автомобілю не було. Автомобіль на його думку не створював суттєвих перешкод для руху інших транспортних засобів.

Відповідач, інспектор патрульної поліції 4 роти 2 батальйону УПП у м. Дніпрі молодший лейтенант ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що під час патрулювання був виявлений автомобіль Renault Clio, який здійснив стоянку в забороненому місці. Водій в автомобілі був відсутній. Зачекавши тривалий час (близько 1 години), він, в присутності свідків, склав акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу та викликав евакуатор для транспортування транспортного засобу для зберігання на спеціальний майданчик, оскільки транспортний засіб суттєво заважав руху іншим транспортним засобам. Того ж дня ним у відношенні позивача було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Представник відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції Національної поліції України в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, оскільки дії інспектора патрульної поліції відповідали вимогам закону та не порушували прав позивача. Вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності винесена законно та обґрунтовано, а складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу з послідуючою евакуацією було необхідним для усунення перешкод у русі на даному відрізку дороги.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Постановою серії ЕАА №114345 від 21.06.2017 року, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 21.06.2017 року о 16:25 годині водій ОСОБА_1, здійснив стоянку на перехресті вул. К. Лібкнехта та пр. ОСОБА_5, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 21.06.2017 року автомобіль НОМЕР_3, в присутності двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було доставлено на зберігання на спеціальний майданчик за адресою м. Дніпро, вул. Осіння, 6.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року з наступними змінами та доповненнями (далі - ПДР України), а саме п.15.10 (а), стоянка забороняється: а) у місцях, де заборонена зупинка.

В свою чергу відповідно до п. 15.9 (ґ) ПДР, зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає, зокрема, у випадку порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху.

Згідно ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Надані фотокартки з місця пригоди відображають місце зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, що ним не оспорювалось, а тому, на думку суду, містять інформацію щодо предмета доказування, а саме порушення позивачем вимог ПДР.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідачем надано до суду компакт-диск із записом подій, які відбулися 21.06.2017 року. З надано відеозапису дійсно вбачається, що позивач здійснив стоянку транспортного засобу Renault Clio, д.н.з. НОМЕР_2, в забороненому ПДР місці, а тому суд вважає, що відповідачем дії позивача вірно кваліфіковані як порушення п. 15.10 (а) ПДР України, відповідальність, за що передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Діяльність співробітників поліції щодо виявлення адміністративних правопорушень, притягнення осіб, винних у їх вчиненні до адміністративної відповідальності регулюється КУпАП, Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справи України № 1376 від 06.11.2015 року, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції (ч.2 ст. 258 КУпАП).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 Інструкції).

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1102 затверджено порядок тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, пунктом 2 якого передбачено, що тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.

Відповідно до ст. 265-2 КпАП України, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частиною третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, відповідачем 21.06.2017 року були встановлені дійсні обставини, за яких транспортний засіб позивача суттєво перешкоджав дорожньому руху, а самого позивача на місці складання постанови та акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу - не було, внаслідок чого інспектору патрульної поліції довелось діяти відповідно до інструкції та евакуювати транспортний засіб позивача.

Доводи позивача про те, що його автомобіль «суттєво не заважав» іншим учасникам дорожнього руху і з цих підстав інспектор неправомірно здійснив евакуацію його автомобіля спростовуються тим, що на законодавчому рівні не визначено такого поняття, як «суттєве заважання транспортного засобу» іншим учасникам дорожнього руху, і визначається воно безпосередньо інспектором поліції на місці порушення правил дорожнього руху з врахуванням дорожньої обстановки і можливості усунення таких перешкод самим водієм цього транспортного засобу, який їх створює.

Таким чином, з огляду на те, що відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1102 тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху, тому дії інспектора із складання акту та тимчасового затримання транспортного засобу позивача відповідають нормам закону, оскільки водія на місті не було і транспортний засіб за субєктивною оцінкою інспектора створював значні перешкоди дорожньому руху іншим учасникам.

Крім того, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача в частині скасування акту тимчасового затримання транспортного засобу позивача, оскільки його складання є наслідком порушень останнім правил дорожнього руху, які він визнав що порушив, а тому скасування вказаного акту не відновить у належний спосіб прав та інтересів позивача, який серед іншого і не надав доказів, які б підтверджували б факт сплати позивачем послуг за доставляння транспортного засобу на спеціальний майданчик за допомогою евакуатора та його тимчасове зберігання.

Таким чином, відповідно до ст. 162 КАС України, діючи в межах наданих адміністративному суду повноважень, проаналізувавши наведені сторонами доводи, оцінивши наявні у справі докази, враховуючи ту обставину, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, належним чином оцінив обставини справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення у порядку, що визначений КУпАП, прийняв рішення, яке відповідає вимогам Закону, тому суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог у заявлений позивачем спосіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9,11,71,162,163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора УПП у місті Дніпро 4 ї роти 2 го батальйону молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та Управління патрульної поліції в м. Дніпро ОСОБА_3 патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та скасування акту тимчасового затримання транспортного засобу відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Самарський районний суд міста Дніпропетровська шляхом подачі апеляції в 10-денний строк з дня її проголошення або її отримання.

Головуючий суддя Р.О. Кушнірчук