Справа № 821/841/17
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/841/17

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Вітічак О.Р.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Житлово-експлуатаційної контори № 1 Суворовського району до Головного управління Держпраці у Херсонській області, третя особа: Департамент житлово-комунального господарства Херсонської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 21-01-235/155-127с від 05.05.2017 р,

встановив:

Житлово-експлуатаційна контора № 1 Суворовського району (далі - позивач, ЖЕК № 1) звернулася з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Херсонській області (далі - відповідач, ГУ Держпраці у Херсонській області), третя особа: Департамент житлово-комунального господарства Херсонської міської ради, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 21-01-235/155-127с від 05.05.2017 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ГУ Держпраці у Херсонській області не дотримано процедуру і порядок проведення перевірки, оскільки інспектором не здійснено запису про перевірку в журналі реєстрації; направлення на перевірку не містить дати закінчення заходу та предмету перевірки; перед початком здійснення перевірки позивачу не надано копію погодження центрального органу виконавчої влади на проведення перевірки; інспектор не проінформував про перелік документів, які ЖЕК № 1 повинен надати, чим позбавив права суб'єкта господарювання довести свою правову позицію до контролюючого органу; відображені в акті перевірки відомості не відповідають дійсності. Крім того, висновки відповідача про порушення вимог Кодексу законів про працю України внаслідок укладення з особами цивільно-правових договорів, які на думку інспектора мають ознаки трудових, є безпідставними, так як вказані особи залучалися для виконання певного виду послуг - забезпечення чергування згідно зручного для них графіку з метою надання інформації (квитанцій, рахунків) мешканцям гуртожитків щодо розповсюдження рахунків, їх гарантованого отримання організаціями-надавачами послуг. Договори з цими особами не містять ознак трудових договорів, оскільки в них відсутні: обов'язок виконавців бути присутніми на підприємстві у визначені робочі години; обов'язок дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку; обов'язок підприємства забезпечувати виконавців матеріально-технічною базою; регламентація процесу праці, часу та тривалості робочого часу.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з вказаних підстав.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки перевірка позивача проведена відповідно до наказу від 03.03.2017 р. № 289, направлення на проведення перевірки від 23.03.2017 р. № 269, на підставі звернень ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та колективного звернення від 15.03.2017 р. Керівник ЖЕК № 1 отримав направлення на проведення перевірки та ознайомився з підставою її проведення, про що свідчить його підпис. Направлення на перевірку відповідає вимогам ч.3 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Порядком проведення перевірок службовими особами державної інспекції з питань праці та її територіальних органів не передбачений перелік документів, які повинен вимагати інспектор для проведення перевірки. Інспектор у ході перевірки з'ясовувала тільки ті питання, що стали підставою для проведення перевірки - укладення трудового договору з працівниками. Зазначила, що під час проведення позапланової перевірки проаналізовано цивільно-правові договори позивача із ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та встановлено, що вони мають ознаки трудових договорів. Між тим, вказані особи були допущені до роботи без оформлення наказу чи розпорядження власника про прийом на роботу та повідомлення до Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області про прийняття працівника на роботу, що є порушенням ч.3 ст.24 КЗпП України та стало підставою для накладення штрафу. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду пояснення на позов, в яких вважає позовні вимоги обґрунтованими, оскільки відповідачем порушено процедуру та порядок проведення перевірки, не взято до уваги, що позивачем укладалися договори цивільно-правового характеру, а не трудові договори.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.03.2017 р., 17.03.2017 р. до ГУ Держпраці у Херсонській області надійшли скарги ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про невиплату ЖЕК № 1 заборгованості по заробітній платі.

22.03.2017 р. за № 3295/4.3/4.2-ДП-17 Державною службою України з питань праці надано згоду на проведення ГУ Держпраці у Херсонській області позапланових перевірок, в тому числі ЖЕК № 1 Суворовського району.

23.03.2017 р. першим заступником начальника ГУ Держпраці у Херсонській області винесено наказ № 269 "Про проведення позапланових заходів зі здійснення державного нагляду", відповідно до його визначено проведення позапланової перевірки додержання законодавства про працю ЖЕК № 1 Суворовського району, та видано направлення № 420 про проведення перевірки.

На підставі наказу від 23.03.2017 Р. № 269, направлення на перевірку від 23.03.2017 р. № 420, головним державним інспектором Шевцовою С.П. проведено позапланову перевірку додержання суб'єктом господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за результатами якої складено акт № 21-01-235/155.

В ході перевірки встановлено, що за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року підприємство укладало з особами: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 трудові угоди та цивільно-правові угоди, які мають ознаки трудових договорів з найманими працівниками. Так, відповідно до п.1.1, 1.2 цивільно-правових договорів громадянин "Виконавець" бере на себе зобов'язання виконати обов'язки чергової гуртожитку, а не виконати роботи. Цими пунктами договорів встановлено також чергування працівників згідно графіку. Тобто, "Виконавець" не організовує самостійно свою роботу на власний розсуд. Вказані ознаки свідчать про те, що на такі відносини працівників та роботодавця поширюється законодавство про працю. Таким чином, 5 працівників відповідно до цивільно-правових договорів, які мають ознаки трудових договорів, були допущені до роботи без оформлення наказу чи розпорядження власника про прийом на роботу та повідомлення Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області про прийняття працівника на роботу, чим порушено вимоги ч.3 ст.24 КЗпП України.

На підставі висновків акту перевірки складено припис від 31.03.2017 р. № 21-01-235/155-66, яким приписано привести у відповідність до вимог ч.3 ст.24 КЗпП України допущення до роботи працівників з укладанням трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника та повідомлення до Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області про прийняття працівника на роботу.

За наслідками розгляду справи про накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, 05.05.2017 уповноваженою посадовою особою ГУ Держпраці у Херсонській області винесено постанову № 21-01-235/155-127с про накладення штрафу на ЖЕК № 1 в розмірі 480000 грн.

Не погоджуючись з правомірністю даної постанови, позивач звернувся з позовом про її скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства та встановлених під час судового розгляду фактичних обставин справи.

Спірні правовідносини регулюються нормами Кодексу законів про працю України, Положенням про Державну службу України з питань праці (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 96, далі - Положення № 96). Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 р. № 509, далі - Порядок № 509).

Згідно п.1 Положення № 96 Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до п.7 Положення № 96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 100 утворено територіальні органи Держпраці, зокрема, Головне управління Держпраці у Херсонській області.

Приписами п.1 Положення про Управління Держпраці у Херсонській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 04.02.2016 р. № 8, далі - Положення) визначено, що Головне управління Держпраці у Херсонській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їх підпорядковується.

Підпунктами 5, 8 пункту 4 Положення передбачено, що Управління здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю, здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про зайнятість населення з питань дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи.

Згідно пп.5 п.6 Положення Управління має право проводити безперешкодно відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, нагляд та контроль за дотриманням якого віднесено до повноважень Управління.

Відповідно до ч.1 ст. 259 КЗпП державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів затверджений наказом Міністерством соціальної політики від 02.07.2012 р. за № 390 (далі - Порядок № 390).

Згідно п.2 Порядку 390 право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці України та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці.

Відповідно до п.3 Порядку № 390 Інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Позапланова перевірка проводиться незалежно від кількості раніше проведених перевірок за наявності підстав, визначених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.

Частиною 1 ст.6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено підстави здійснення позапланових заходів, серед яких звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров'ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб'єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред'явили документи, передбачені цим абзацом.

З аналізу даних правових норм слідує, що підставою для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства про працю за наявності згоди Держпраці України на її проведення. При цьому перед початком перевірки посадова особа контролюючого органу зобов'язана пред'явити копію погодження. Невиконання цієї вимоги є підставою для недопуску посадових осіб державного нагляду (контролю) до проведення перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що перевірка ЖЕК № 1 проведена на підставі звернень фізичних осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 від 15.03.2017 р., 17.03.2017 р., колективного звернення від 15.03.2017 р., за наявності згоди Державної служби України з питань праці від 22.03.2017 р. № 3295/4.3/4.2-ДП-17.

Відповідачем не надано доказів пред'явлення позивачу згоди Державної служби України з питань праці, однак ЖЕК № 1 було допущено інспектора до проведення перевірки, а тому посилання на протиправність її проведення з цієї підстави суд не бере до уваги.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою (ч.2 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності").

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" у посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб'єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім'я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Приписами ч.5 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб'єкта господарювання. Суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею.

Судом встановлено, що з метою реагування на звернення заявників, на підставі погодження Держпраці України першим заступником начальника ГУ Держпраці у Херсонській області 23.03.2017 р. винесено наказ № 269 "Про проведення позапланових заходів зі здійснення державного нагляду), яким передбачено проведення позапланових перевірок додержання законодавства про працю, в тому числі ЖЕК №1.

23.03.2017 р. на підставі наказу видано направлення № 420 на проведення позапланової перевірки ЖЕК № 1 з питань дотримання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яке отримано керівником ЖЕК № 1 28.03.2017 р., про що свідчить його особистий підпис на направленні.

Направлення містить всі необхідні реквізити, визначені ч.3 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", в тому числі предмет перевірки - дотримання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Окремі недоліки направлення, як то не зазначення дати закінчення заходу, не вказують на невідповідність направлення вимогам законодавства щодо змісту розпорядчого документу.

Суд зазначає, що інспектор під час перевірки з'ясовувала тільки ті питання, що стали підставою для проведення перевірки - укладення трудового договору, про що свідчить позначка в акті перевірки: "Питання, що підлягають перевірці додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування" зазначено одне питання - трудові договори з усіма працівниками у письмовій формі шляхом укладення договору (контракту), або видання наказу, або розпорядження.

Не внесення інспектором запису до журналу реєстрації щодо проведення позапланової перевірки жодним чином не свідчить про порушення процедури її проведення.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем дотримано процедуру і порядок проведення позапланової перевірки ЖЕК № 1.

Як вбачається з матеріалів справи, позаплановою перевіркою встановлено порушення позивачем вимог законодавства про працю, а саме ч.3 ст.24 КЗпП України: працівники ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 відповідно до цивільно-правових договорів, які мають ознаки трудових, були допущені до роботи без оформлення наказу чи розпорядження власника про прийом на роботу та повідомлення до Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області про прийняття працівника на роботу.

У відповідності до ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно ч.1 ст.23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

У відповідності до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Суд зазначає, що основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Беручи до уваги вищенаведене, суд відзначає, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 18.08.2015 р. № 312 "Про затвердження актів приймання-передачі до комунальної власності Херсонської міської територіальної громади гуртожитків з прилеглими прибудинковими територіями, інженерними мережами та спорудами" затверджені акти приймання-передачі до комунальної власності Херсонської міської територіальної громади гуртожитків, в тому числі і за адресою: м.Херсон, вул.Комкова 76-Б та 76-В.

Рішенням Херсонської міської ради від 27.10.2015 р. № 2075 "Про визначення балансоутримувача гуртожитків" Департаменту житлово-комунального господарства Херсонської міської ради вищевказані гуртожитки передані на балансовий облік.

На підставі наказу Департаменту житлово-комунального господарства Херсонської міської ради від 06.11.2015 р. № 328 ЖЕК № 1 передано на тимчасове утримання до проведення конкурсу на надання послуг утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, гуртожитки, розміщені у м.Херсоні за адресами: вул.Комкова, 76-Б, 76-В з прибудинковими територіями, інженерними мережами. Тобто, ЖЕК № 1 за цими адресами надавав послуги згідно з Переліком, що є вичерпним, відповідно до постанови КМУ від 01.06.2011 р. № 869.

Відповідно до Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. № 76, утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Інших повноважень щодо забезпечення гуртожитків персоналом, поселення і обліку мешканців, збору коштів, розповсюдження рахунків за оплату комунальних послуг, контролю за дотриманням пропускного режиму ЖЕК № 1 не передавалось.

В той же час, відповідно до наказу Департаменту житлово-комунального господарства Херсонської міської ради від 06.11.2015 р. № 328 на позивача фактично було покладено функції транзиту коштів за послуги МКП "Херсонтеплоенерго", ПАТ ЕК "Херсонобленерго", МКП "ВУВГ м.Херсон", ПАТ "Херсонгаз" від мешканців вищевказаних гуртожитків.

У зв'язку з цим позивачем було укладено договори цивільно-правового характеру з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_3

Згідно даних договорів виконавець надавав послуги чергової гуртожитку згідно графіку, встановленого самими черговими, в зручний для них час без регламентованого робочого місця, часу роботи та посадових обов'язків.

Щодо ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_3, які виконували роботи за цими договорами, не видавались жодні накази, розпорядження про прийняття їх на роботу, допуск до роботи, вищезазначених працівників не ознайомлювали з правилами внутрішнього трудового розпорядку та не укладались договори на повну матеріальну відповідальність. Також не вівся облік робочого часу та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_3 не були підпорядковані жодному керівнику, що свідчить про цивільно-правовий характер даних угод.

Підтвердженням того, що в даному випадку були укладені саме цивільно-правові договори є те, що:

- у трудових відносинах важливим є процес трудової діяльності, її організація, якої в даному випадку не було і не могло бути, оскільки організація діяльності гуртожитків не є статутним завданням ЖЕК № 1 і предметом послуг, що надавалися;

- виконавці за цими договорами, на відміну від працівника, не підпорядковувалися правилам внутрішнього трудового розпорядку, а самі організовували свою роботу (ці особи не заступали на роботу о 08:00 год. і не закінчували її о 15:15 год. згідно встановленого ЖЕК № 1 режиму робочого часу; з боку ЖЕК № 1 не було контролю за часом надання послуг, оскільки значення мав лише результат);

- за трудовим договором працівники приймаються до штату за певною кваліфікацією, професією, посадою, йому гарантується заробітна плата, гарантії, пільги, компенсації, тоді як за цивільно-правовим договором оплачується результат надання послуг і відносини сторін обмежуються лише наданням послуг і оплатою винагороди. Заяву про прийняття на роботу, яку б можна було розцінити як намір, виконавці послуг ЖЕК № 1 не надавали.

Дані обставини підтвердили в судовому засіданні і допитані в якості свідків ОСОБА_4, ОСОБА_7

З викладеного слідує, що договори з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_3 не містять ознак трудових договорів, так як у них відсутні: обов'язок виконавців бути присутніми на підприємстві у визначені робочі години; обов'язок дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку; обов'язок ЖЕК № 1 забезпечувати виконавців матеріально-технічною базою; регламентація процесу праці, часу та тривалості робочого часу.

Крім того, згідно зі ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В свою чергу відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Частиною 1 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зазначені договори містять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ціна, строк, тощо). У жодному з договорів не зазначено, що він є трудовим або регулюється нормами трудового законодавства.

Згідно із ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, наявність обставин, що вказують на відсутність спрямування правочину на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, є лише підставою розгляду питання компетентним судом для визнання правочину недійсним (тобто вказує на оспорюваність правочину).

У той же час, згідно зі ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Жодних, передбачених законом обставин, які б вказували на нікчемність будь-яких правочинів позивача, з акту перевірки не вбачається.

Відповідач не має повноважень на визнання укладених позивачем з виконавцями робіт цивільно-правових договорів недійсними або визнавати їх трудовими чи на власний розсуд тлумачити їх умови.

Також суд звертає увагу на те, що позивачем щомісячно та щоквартально подавалися звіти "Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам" до фіскальної служби з інформуванням про укладені цивільно-правові угоди з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_3

Наявність звітів і доказів їх отримання Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області (надано квитанції № 2) спростовує твердження відповідача про недотримання ЖЕК № 1 процедури повідомлення органів Державної фіскальної служби про укладені договори.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що правовідносини за угодами між позивачем та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 є цивільно-правовими і не регулюються ст.24 КЗпП України, а позивачем не було допущено порушення вимог ч.3 ст.24 КЗпП України при їх укладенні та виконанні.

Як наслідок, винесена ГУ Держпраці у Херсонській області постанова від 05.05.2017 р. № 21-01-235/155-127с про накладення штрафу на ЖЕК № 1 у розмірі 480000 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому сплачений ЖЕК № 1 судовий збір у сумі 7200 грн. підлягає стягнення з ГУ Держпраці у Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст.8, 9, 11, 71, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Херсонській області про накладення штрафу № 21-01-235/155-127с від 05.05.2017 р.

Стягнути з Головного управління Держпраці у Херсонській області () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Житлово-експлуатаційної контори № 1 Суворовського району () судовий збір у сумі 7200 (сім тисяч двісті) грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 29 вересня 2017 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 10.4.1