Справа № 814/1282/17
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

21 вересня 2017 року Справа № 814/1282/17

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54046
до відповідачів1: Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001 2: атестаційної комісії № 7 Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001

проскасування рішення від 01.03.2016 р. № 15.00004199.0023623, наказу від 14.06.2016 р. № 136 о/с, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області (далі відповідач 1) і атестаційної комісії № 7 Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області (далі відповідач 2) про скасування рішення (висновку) відповідача 2 від 01.03.2016 р. № 15.00004199.0023623 про невідповідність позивача займаній посаді, визнання протиправним та скасування наказу відповідача 1 від 14.06.2017 р. № 136 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції, поновлення його на посаді інспектора відділу управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області, зобовязання виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач під загрозою звільнення зареєструвався в ЄЦВТМ та пройшов тестування, отримавши високі бали. Незважаючи на високі результати оцінювання, професійні якості, позитивні характеристики, відповідачем 2 прийнято рішення про невідповідність позивача займаній посаді. Позивач вважає атестування протиправним, оскільки він не підлягав атестації, склад атестаційної комісії неправомочний через відсутність представника профспілкового органу, а сама атестація проведена необєктивно, без урахування всіх обставин.

Відповідач 1 подав письмові заперечення, з яких слідує, що атестаційні комісії наділені дискреційними повноваженнями. Атестування позивача після призначення його на посаду не суперечить положенням ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580). Позивач звільнений у межах та в спосіб, передбачені законодавством.

Відповідач 2 не подав письмових заперечень проти позову.

З'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд дійшов висновку, що позов належить задоволенню, виходячи з наступного:

Позивач з серпня 1995 р. по листопад 2015 р. проходив службу в органах внутрішніх справ.

Наказом Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 07.11.2015 р. № 3 о/с "По особовому складу", відповідно до п. 9 та 12 Розділу ХІ Закону № 580 позивача, як прибулого з Міністерства внутрішніх справ, призначено з присвоєнням спеціального звання підполковник поліції в порядку переатестування на посаду інспектора-чергового Первомайського відділу поліції.

Наказом відповідача 1 від 01.02.2016 р. № 16 о/с позивача призначено інспектором відділу управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 01.02.2016 р. № 52 з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого та всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, керуючись статтею 57 Закону № 580 та вимогами Інструкції № 1465, наказано, зокрема: провести атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Миколаївській області та підпорядкованих підрозділів атестаційною комісією починаючи з 22.02.2016 р.; створити атестаційні комісії № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7, № 8.

19.02.2016 р. наказом № 113 затверджено персональний склад атестаційних комісій.

Позивача включено до списку поліцейських, які підлягають атестуванню.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.02.2016 р. заступником начальника Управління-начальником відділу УКЗ ГУНП в Миколаївській області полковником поліції ОСОБА_2 складено атестаційний лист на позивача.

В даному атестаційному листі зазначено, що позивач за час проходження служби в поліції зарекомендував себе як грамотний фахівець, ініціативний і принциповий працівник. Поставлені перед ним завдання виконує якісно та вчасно. Здатен працювати та приймати вірні рішення в екстремальних ситуаціях. ОСОБА_1 притаманні наполегливість, сміливість, вміння комплексно оцінювати ситуацію та приймати чіткі і виважені рішення. Особливу увагу в своїй діяльності приділяє підвищенню свого професійного рівня, грамотним та вмілим діям в екстремальних та нестандартних ситуаціях, недопущенню порушень законності. Морально стійкий. Державну та службову таємницю зберігати вміє. Також, в атестаційному листі міститься висновок прямого керівника про відповідність позивача займаній посаді.

01.03.2016 р. атестаційна комісія № 7 Головного управління Національної поліції в Миколаївській області провела співбесіду з позивачем. Як вбачається з протоколу ОП № 15.00004199.0023623, членами комісії під час проведення атестування позивача було досліджено наступні документи: атестаційний лист; декларацію про доходи; послужний список (Форма 1); інформаційну довідку; висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади"; інформацію з відкритих джерел.

За інформацією довідки результатів складання заліків з професійної підготовки позивач склав задовільно фізичну підготовку і добре решту дисциплін. За час проходження служби позивач має 10 заохочень і 7 дисциплінарних стягнень. Діючих дисциплінарних стягнень не має.

Як вбачається з протоколу атестаційної комісії від 01.03.2016 р. ОП № 15.00004199.0023623, членами комісії позивачу були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше. У той же час, даний протокол не містить переліку запитань та відповідей на них. Не додано до протоколу аудіо- чи відеозапису співбесіди.

За результатами розгляду вказаних матеріалів та проведеної співбесіди відповідачем 2 прийнято рішення, оформлене протоколом від 01.03.2016 р. ОП № 15.00004199.0023623, що позивач займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Позивач оскаржив зазначене рішення до апеляційної атестаційної комісії Південного регіону № 3, яка 11.03.2016 р. рішенням, оформленим протоколом ОП № 15.00004604.0023623, відхилила скаргу.

Наказом відповідача 1 від 25.04.2016 р. № 93 о/с позивачу надано додаткову відпустку без збереження заробітної плати для домашнього догляду за дитиною.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 14.06.2017 р. № 136 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 визнано таким, що приступив до виконання службових обовязків, та звільнено зі служби в поліції за ст. 77 ч. 1 п. 5 Закону № 580 (через службову невідповідність). Підставою для прийняття оскаржуваного наказу вказано протокол атестаційної комісії від 01.03.2016 р. ОП № 15.00004199.0023623.

Оцінюючи доводи позивача про неправомірність включення його до списку осіб, що підлягають атестуванню, та проведення щодо нього атестування поліцейського, суд виходить із такого.

Відповідно до ст. 57 Закону № 580, атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової карєри.

Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Пунктом 3 частини 2 зазначеної статті передбачено, що атестування поліцейських проводиться в тому числі для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наказом від 01.02.2016 р. № 52 т.в.о. начальника ГУ Національної поліції в Миколаївській області було прийнято рішення про проведення атестування щодо позивача.

Отже, рішення про проведення атестування було прийняте повноважною посадовою особою та для вирішення питання про звільнення поліцейських зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 р. № 1465 була затверджена Інструкція про проведення атестування поліцейських (надалі Інструкція) (із наступними змінами).

Даний нормативний акт є чинним на момент розгляду справи, а отже підлягає застосуванню судом.

Доводи позивача про те, що процедура проведення атестування поліцейських, визначена Законом № 580 та Інструкцією, суперечить іншим нормативним актам з питань проведення атестування суд відхиляє, виходячи з такого.

Національна поліція України є центральним органом виконавчої влади з особливими функціями, спеціальним статусом поліцейського, а також спеціальним правовим регулюванням служби у поліції. Тому Закон № 580 та Інструкція є спеціальними нормативними актами, які мають перевагу у відповідних правовідносинах у випадку врегулювання їх по-різному нормами інших нормативних актів.

Позивач погодився на проведення атестування щодо нього шляхом явки для його проведення, заповнення анкети, участі у тестах, співбесідах, тощо.

Аналізуючи результати атестування щодо позивача, викладені у формі рішення атестаційної комісії, та рішення про його подальше звільнення, суд приходить до наступного.

Як визначено пп. 2 п. 2 розділу 2 Інструкції, атестаційні комісії створювалися в організаційній формі "атестаційні комісії органів поліції", персональний склад яких затверджувався наказом керівника відповідного органу. Отже, відповідачем по даній справі є відповідний орган поліції, саме для якого (а не для комісії, яка вже припинила свою діяльність) рішенням суду безпосередньо створюються права та обов'язки.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із п. 10 Інструкції, з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

Мінімальний бал за проведеним тестуванням Інструкцією визначено наступним чином: 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення.

Отже тестування є обовязковою складовою при перевірці відповідності поліцейського займаній посаді, яка обовязково і безумовно враховується при встановленні результатів атестування.

Згідно з п. 11 Інструкції, атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

Відповідно до п. 16 Інструкції атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обовязків (посадових інструкцій): 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Отже, суд вважає, що кожен із зазначених критеріїв повинен бути позитивним для можливості прийняття рішення щодо відповідності займаній посаді.

За результатами тестування позивач отримав наступні бали: 57 балів за тестом на загальні здібності та навички і 49 балів за тестом на знання законодавчої бази (професійний тест).

В протоколі атестаційної комісії щодо позивача не вказано, якому саме критерію не відповідає позивач, та, відповідно, чому саме неможливе в подальшому проходження ним служби в органах Національної поліції України.

Не зазначено таких обставин і в наказі про звільнення позивача.

Відповідно до п. 15 Інструкції, атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає: 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Отже, встановивши невідповідність поліцейського займаній посаді, комісія може прийняте одне із двох рішень: або вважати поліцейського таким, що підлягає звільненню, або таким, що підлягає переміщенню на нижчу посаду.

Вибір конкретного рішення в кожній атестаційній справі є дискреційним повноваженням відповідної комісії, яка приймає його, виходячи з конкретних обставин.

В даному випадку комісія вирішила, що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

На підставі зазначеного рішення атестаційної комісії начальником ГУ Національної поліції у Миколаївській області було видано наказ від 14.06.2017 р. № 136 о/с про звільнення позивача із займаної посади через службову невідповідність.

Відповідачами не надано інших доказів, які б свідчили про службову невідповідність позивача, крім висновків атестаційної комісії.

У той же час суд не може вважати висновки атестаційної комісії, викладені в протоколі від 01.03.2016 р., такими, що відповідають критеріям обґрунтованості.

Рішення атестаційної комісії про те, що поліцейський займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню через службову невідповідність, є найбільш суворим, яке суттєво впливає на права особи, тому неможливо погодитися з тим, що таке рішення могло би бути невмотивованим.

Суд позбавлений можливості перевірити рішення атестаційної комісії на відповідність фактичним обставинам проведення співбесіди, оскільки стенограма співбесіди або аудіо-, відео- фіксація її перебігу не проводились. У самому протоколі відсутня будь-яка конкретизація, відсутні питання, які задавались позивачу та надані ним відповіді. Відповідач 2 жодних пояснень щодо змісту співбесіди 01.03.2016 р. не надав.

Протоколом є документ, який містить запис усього, про що йшлося на засіданнях.

Враховуючи відсутність запису технічними засобами засідання, а також ту обставину, що відповідно до п. 17 Інструкції атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення та голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, суд вважає, що протокол повинен відображати підстави прийнятого рішення "займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність" з зазначенням яким саме критеріям, встановленим законодавством, не відповідає поліцейський, якій проходив атестацію.

Крім того, за умови отримання позивачем достатнього балу при його тестуванні, ця обставина не була врахована, а в протоколі взагалі не зазначено, чим керувалася комісія, надаючи рекомендацію про звільнення позивача через його службову невідповідність.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював свою позицію щодо "принципу правової визначеності", відповідно до якого особа, здійснюючи правомірну поведінку повинна мати можливість передбачати правові наслідки такої правової поведінки, чітко визначені законом.

В даній справі, позивач, маючи позитивні результати проведеного тестування, позитивні характеристики, викладені в атестаційних матеріалах, повинен був розраховувати на позитивне проходження процедури перевірки у вигляді атестування поліцейських на підставі критеріїв і процедур, визначених чинних законодавством.

Отже, з огляду на зазначене та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач 2 без врахування всіх даних про особу, без дотримання балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення, розглянув атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, та невмотивовано дійшов висновку про невідповідність позивача займаній посаді та необхідність звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, оскільки матеріалами справи підтверджено, що в період проходження служби в ОВС позивач характеризувався виключно з позитивного боку, демонструючи достатні показники службової діяльності, високий рівень теоретичних знань, професійних якостей і фізичної підготовки. Жодні з критеріїв, визначених п. 16 Інструкції, не були враховані.

Отже, оскаржувані рішення атестаційної комісії та наказ не відповідають вимогам, визначеним ст. 19 Конституції України та ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Розрахунок суми заробітної плати за час вимушеного прогулу здійснюється на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 р. № 260 "Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання".

Згідно п. 9 вказаного Порядку при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за неповний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Оскільки з квітня 2016 р. по червень 2017 р. позивач перебував у неоплачуваній відпустці по догляду за дитиною, грошове забезпечення за вказаний період йому не нараховувалось та не виплачувалось.

З огляду на викладене, суд взяв до уваги довідку про грошове утримання позивача за останні два відпрацьовані місяці (лютий-березень 2016 р.), яка свідчить, що середньомісячне грошове забезпечення позивача складає 6580,00 грн.

Позивача звільнено з роботи 14.06.2017 р., тобто часом вимушеного прогулу є період з 15.06.2017 р. по 21.09.2017 р. Сума середнього заробітку, який належить стягнути з відповідача складає 23075,33 грн. (за червень 5309,33 грн. (6580,00 грн. / 30 день * 16 днів), за липень 6580,00 грн., за серпень 6580,00 грн., за вересень 4606,00 грн. (6580,00 грн. / 30 день * 21 день), з яких 6580,00 грн. сума заробітної плати за один місяць.

Згідно п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць, а також про поновлення на посаді у відносинах публічної служби. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне постанову суду в частині стягнення середнього заробітку за один місяць і поновлення позивача на посаді допустити до негайного виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав квитанцію про сплату судового збору в сумі 640,00 грн., що й підлягає присудженню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Скасувати рішення (висновок) атестаційної комісії № 7 Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, оформлене протоколом від 01.03.2016 р. № 15.00004199.0023623.

3. Визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 14.06.2017 р. № 136 о/с в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1.

4. Поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора відділу управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області з 15.06.2017 р.

5. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 15.06.2017 р. по 21.09.2017 р. у сумі 16495,33 грн., без урахування середньої заробітної плати за один місяць, що підлягає негайному виконанню.

6. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за один місяць у сумі 6580,00 грн.

7. Присудити на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 640,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

8. Постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць підлягає негайному виконанню.

Постанова суду першої інстанції набирає чинності з моменту закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Н.В. Лісовська