Справа № 569/7499/17
Суддя: Бердій М.А.
Дата ухвалення: 2017-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/7499/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2017 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області,

в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Абашиній О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Рівне Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії АР №669608 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з адміністративним позовом, в якому зазначив, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, винесеною 08 травня 2017 року інспектором роти №2 батальйону УПП у м. Рівне ДПП ОСОБА_2, його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. З даною постановою позивач не згідний, оскільки вважає, що правопорушення він не скоював, ПДР України не порушував. Вважає, що накладене адміністративне стягнення не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова серії АР № 669608 від 08.05.2017 року є незаконною, та такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 зменшивши позовні вимоги, адміністративний позов підтримав повністю, з підстав у ньому викладених. Просить суд, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії АР №669608 від 08 травня 2017 року, винесену інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Рівне Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Відповідач та представник відповідача повідомлені належним чином про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили. Заяв про розгляд справи за їхньої відсутності до суду не надходило. 27 червня 2017 року представник відповідача ОСОБА_3 надіслав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи відеозапису розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

В судовому засіданні встановлено, що 08 травня 2017 року інспектором роти №2 батальйону УПП у м. Рівне ДПП ОСОБА_2 відносно позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №669608, в якій зазначено, що 08 травня 2017 року о 21 год. 28 хв. водій ОСОБА_1 порушив вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а саме здійснив зупинку в зоні його дії та порушив правила зупинки, а саме здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 м від дорожнього знаку 5.43.1 ПДР пункт зупинки тролейбуса, чим порушив розділ 33 та п. 15.9 (е) ПДР України.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №669608 від 08 травня 2017 року, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 255 гривень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Як зазначив в адміністративному позові та в судовому засіданні ОСОБА_1, він відчувши різке погіршення самопочуття, здійснив вимушену зупинку, увімкнувши аварійну світлову сигналізацію, поблизу аптеки по вул. Соборна в м.Рівне, з метою вимірювання артеріального тиску та купівлі препарату «Трипліксан». Необхідного препарату та автоматичного тонометра для визначення рівня артеріального тиску в аптеці не виявилось, тому пробувши в аптеці біля 40 секунд він повернувся до автомобіля з метою продовжити рух. Однак, в цей час приїхали працівники поліції, нічого не пояснюючи повідомили йому, що він порушив правила зупинки, а тому відносно нього буде складена постанова про притягненняі до адміністративної відповідальності. Працівники поліції складали постанову у службовому автомобілі, при цьому, не відібравши пояснень у нього та у пасажира, не з'ясувавши поважності причин зупинки та всіх інших обставин справи, що мають значення.

Як вбачається з довідки №470 від 03 травня 2017 року виданої ДУ «ТМО МВС України по Рівненській області» ОСОБА_1 з 03.05.2017 по 06.05.2017 року перебував на лікарняному, причиною тимчасової непрацездатності вказано: захворювання загальне.

Відповідно до п.15.9.(е) ПДР України, зупинка забороняється: ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Положеннями п.1.10 ПДР України визначено, що вимушена зупинка - це припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Відповідно до п.15.14 ПДР України у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил. А саме необхідно включити аварійну світлову сигналізацію, а в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м ще і встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар (не ближче 20 м в населених пунктах, і 40 м за їх межами).

За таких обставин, судом встановлено, що позивач у звязку із різким погіршенням самопочуття, вчинив вимушену зупинку транспортного засобу поблизу аптеки з метою виміряти артеріальний тиск та придбати медичний препарат для його стабілізації на короткий проміжок часу до 5 хв., вжив необхідних та можливих заходів, передбачених вимогами ПДР, а саме увімкнув аварійну світлову сигналізацію.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно розяснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частино 2 ст. 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Долучений до матеріалів справи представником відповідача ОСОБА_3, диск з відеозаписом розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, суд не бере до уваги, з огляду на недопустимість даного доказу, оскільки, в порушення ч. 2 ст. 283 КУпАП в постанові серії АР №669608 від 08.02.2017 року відсутні відомості про відеофіксацію та про технічний засіб, яким здійснено відеозапис розгляду справи.

Згідно положень ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

В судовому засіданні судом встановлено, що позивач, здійснивши вимушену зупинку транспортного засобу, в місці де зупинку заборонено, дотримався вимог Правил дорожнього руху включивши аварійну світлову сигналізацію. Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови відповідачем не спростовані.

Таким чином, при розгляді адміністративної справи, визнаючи позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, відповідач не взяв до уваги усні пояснення позивача, не заслухав пояснення пасажира автомобіля, доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не надав суду і в судове засідання не зявився, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 122 КУпАП, ст.ст.9, 14, 17, 69-71, 86, 138, 158-160, 162-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адмінстративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Рівне Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії АР №669608 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху задоволити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії АР №669608 від 08 травня 2017 року, винесену інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Рівне Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_4