Справа № 381/3291/17
Суддя: Чернишова Є. Ю.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Соловей Ж.В., розглянувши у відкритому судовому заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа № 2а-22031/11, виданого Фастівським міськрайонним судом Київської області, а саме ОСОБА_2 на ОСОБА_1, який є спадкоємцем майна померлої.

В судове засідання сторони не зявились, про час слухання справи повідомлені вчасно та належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.264 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про заміну сторони виконавчого провадження не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2011 року позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Фастові Київської області про зобовязання провести перерахунок пенсії за 2010 рік - задоволено.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ОК № 407396, виданого Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області, 02.06.2017 року ОСОБА_2 померла.

Як визначено у ч. 2 ст. 14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Процесуальні питання пов'язані із заміною судом сторони виконавчого провадження визначені у ст. 264 КАС України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 264 КАС України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Вказана норма визначає правила заміни сторони виконавчого провадження, що під час виконавчого провадження є аналогом інституту процесуального правонаступництва.

Згідно зі частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Заміна сторони виконавчого провадження відбувається у разі вибуття однієї зі сторін (стягувача або боржника), зокрема, внаслідок смерті або реорганізації. Заміна сторони полягає у вступі на її місце правонаступника (спадкоємця).

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

Підставою правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК).

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право спадкоємців на певне майно підтверджується свідоцтвом про право на спадщину (за законом чи за заповітом). В кожному свідоцтві зазначається все спадкове майно і перелічуються всі спадкоємці та визначається частка спадщини спадкоємця, якому видається свідоцтво про право на спадщину.

Отримання свідоцтва про право на спадщину за загальним правилом є правом, а не обов'язком спадкоємця. Але в певних випадках спадкоємець без свідоцтва про право на спадщину не зможе здійснити свої спадкові права. Так, без свідоцтва неможливо отримати грошовий вклад, цінності, які належали спадкодавцю і були здані на збереження, майно, яке знаходиться у третіх осіб, перереєструвати домоволодіння, транспортний засіб тощо.

Звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, ОСОБА_1 вказав, що фактично прийняв спадщину, оскільки проживав з дружиною однією сімю.

Суд зазначає, що при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження заявник повинен підтвердити своє матеріальне правонаступництво належними й допустимими доказами.

Оцінивши та дослідивши фактичні обставини справи, від яких залежить правильне вирішення спору, суд встановив, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження матеріального правонаступництва після смерті дружини, що є його процесуальним обовязком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України), у тому числі ним не надано свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом саме на невиплачену його дружині суму додаткової пенсії. Тобто заявник повинен підтвердити своє матеріальне правонаступництво належними доказами, якими в розумінні вимог ст. 212 ЦПК України є безспірне підтвердження, що у подальшому обовязково буде видано свідоцтво про право на спадщину на вказану вище суму пенсії. Після відкриття спадщини нотаріус перевіряє склад спадкової маси і за наявності для того законних підстав, видає свідоцтво про право на спадщину чи за законом, чи за заповітом. Таким чином, суд вважає, що у заявника на даний час не виникло процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні після смерті дружини.

Крім того, відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Разом з тим, заявником жодним доказом не підтверджено, що він фактично проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, як і не встановлено коло осіб, які могли проживати зі спадкоємцем на час прийняття спадщини та при цьому мати обов'язкову частку на неї.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про необґрунтованість та передчасність викладених у заяві вимог заявника, які на разі задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.264 КАС України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - відмовити.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області з одночасним надісланням апеляційної скарги особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Є.Ю.Чернишова