Справа № 607/15049/16-а
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/7127/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про скасування рішень про відмову зарахувати пільговий стаж та відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 29.12.2016 звернувся в суд з адміністративним позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 04.05.2017 просив скасувати рішення №4 комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області від 08.11.2016 в частині відмови зарахувати стаж роботи ОСОБА_2 на посаді машиніста аміачного холодильного обладнання компресорних установок у періоди з 02 червня 1983 року по 19 вересня 1990 року та з 10 листопада 1999 року по 12.02.2001; визнати протиправною відмову Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах, оформлену протоколом № 32 засідання комісії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області по розгляду спірних питань щодо призначення та перерахунку пенсій від 30 листопада 2016 року; зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 з дати звернення до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, а саме з 26.10.2016.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі протиправно не врахували йому в пільговий та загальний стаж деякі періоди роботи, які підтверджені записами в трудовій книжці та документально, у зв'язку із чим відмовлено в призначенні пенсії.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2017 року адміністративний позов задоволено. Скасовано рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 08 листопада 2016 року №4 в частині відмови зарахувати стаж роботи ОСОБА_2 на посаді машиніста холодильних установок, слюсаря по ремонту холодильних установок за період із 04.02.1982 по 19.09.1990. Скасовано рішення комісії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, яке оформлене протоколом від 30.11.2016 №32 про відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов'язано Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 згідно пункту «б» статті 13 закону України «Про пенсійне забезпечення» з 26 жовтня 2016 року.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції на прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що на момент звернення позивача за пенсією ВАТ «Тернопільський м'ясокомбінат» ліквідовано, через що довідка про характер та умови праці не видавалася, а тому підтвердження стажу позивача проводилося комісією Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області. Апелянт вказує, що рішенням комісії підтверджено лише пільговий стаж роботи за списком №2 із 19.09.1990 по 10.11.1999.

При апеляційному розгляді представник позивача заперечив вимоги апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення.

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представника позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 виповнилося 55 років.

26.10.21016 позивач звернувся до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 08 листопада 2016 року №4 підтверджено ОСОБА_2 періоди роботи з 19.09.1990 по 10.11.1999 до пільгового стажу роботи за списком №2 робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Рішенням комісії Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 30 листопада 2016 року №32 відмовлено ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 згідно пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яке мотивоване тим, що загальний стаж роботи ОСОБА_2 становить 25 років 10 місяців та 08 днів при необхідному 26 років, а також, з урахуванням рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 08 листопада 2016 року №4 спеціальний стаж роботи становить 8 років 3 місяці 2 дні, що є меншим за необхідний - 12 років 06 місяців та 2 дні.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що так як у позивача є більше 26 років загального стажу, в тому числі більше 12 років 6 місяців пільгового стажу за списками №2, йому виповнилося 55 років, а тому в силу п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивач набув право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (№ 1788-ХІІ) мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, з подальшими змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2006 року № 920, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

В трудовій книжці ОСОБА_2 є всі відповідні записи, що підтверджують стаж роботи, а надання інших документів, в такому випадку, не передбачено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали введення в дію цього Закону (01.01.1992 року) на роботах із шкідливими важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються-особам, які мають на день введення в дію цього закону повний стаж на зазначених роботах, - відповідно до вимог за віком та стажем встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи.

Згідно з записами в трудовій книжці підтверджується, що ОСОБА_2 працював:

-в Тернопільському м'ясокомбінаті слюсарем по ремонту аміачного холодильного обладнання компресорного цеху, в травні 1982 року та в червні 1983 року присвоювався вищий розряд по цій же посаді, з 18 травня 1984 року присвоєно 5-й розряд машиніста аміачно-холодильних компресорних установок, з 04.12.1990 року - шостий розряд машиніста аміачно-холодильних установок.

10.11.1999 звільнений з роботи та 01.02.2013 ВАТ «Тернопільський м'ясокомбінат» ліквідовано.

При цьому, як видно з матеріалів справи при розгляді комісією питання про підтвердження пільгового трудового стажу позивачу згідно із тексту оскаржуваного рішення, комісією досліджено витяги з наказів про прийняття на роботу, переведення, відомості про нарахування заробітної плати за період із 1983 року по листопад 1999 року, накази та особові рахунки про надання відпусток за період із 1984 року по 1999 року, в яких є відомості про надання відпусток та встановлення додаткових відпусток.

Проте, комісією не прийнято жодного рішення щодо підтвердження чи не підтвердження пільгового стажу роботи за списком №2 за період із 04.02.1982 по 19.09.1990 та не вказано, з яких підстав йому цей період не зараховано.

Аналізуючи наведене, колегія суддів вважає, що дані обставини є підтвердженням факту надання пільг за роботу в шкідливих умовах праці.

Отже, підстав стверджувати про відсутність стажу роботи за період із 04.02.1982 по 19.09.1990 на посаді, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах у відповідачів не було.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо протиправності оскаржуваного рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області від 08 листопада 2016 року №4, щодо не підтвердження пільгового трудового стажу позивача за період роботи із 02.04.1984 по 19.09.1990.

Щодо загального стажу позивача то відповідачем не враховано, періоди його роботи:

-з 01.07.2012 - по 01.08.2012 (1 місяць ) працював прибиральником шкільних приміщень в НВК «Дичківська загальноосвітня школа 1-2 ступенів - дошкільний навчальний заклад та отримав заробітну плату в розмірі 1102 грн. (підтверджується записом в трудовій книжці №16 від 01.07.2012 року та довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії відділу освіти Тернопільської РДА від 04.05.2017 року №0112/569, довідкою КЗ НВК «Загальноосвітня школа 1-2 ступенів - дошкільний навчальний заклад село Дичків Великогаївської сільської ради від 03 травня 2017 року №15); у вказаний період позивач працював, сплачені страхові внески, однак з причин, що не залежать від ОСОБА_2 не включені до персоніфікованого обліку за липень 2017 року, а внаслідок технічної помилки зараховано в серпень 2013 року;

-з 01.10.2016 по 26.10.2016 (день зверненням в пенсійний фонд) (26 днів) працював електромонтером в ТОВ «Софія-Енерго» та отримав заробітну плату 1450 грн. (підтверджується записом в трудовій книжці №18 від 01.08.2016 та довідкою ТзОВ «Софія- Енерго» №11 від 20 квітня 2017 року).

Також , не повністю включено інші періоди трудового стажу, які зазначені в трудовій книжці позивача, наявної в матеріалах справи.

Відтак, матеріалами справи доведено те, що позивач має відповідний стаж роботи більше 26 років, в тому числі більше 12 років 6 місяців пільгового стажу за списками №2, на час подання документів для призначення пільгової пенсії досяг передбаченого законодавством пенсійного віку, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому відмова відповідача призначити позивачу пенсію є протиправною.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з чим погоджується колегія суддів щодо обґрунтованості даного позову.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198 п. 1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2017 року у справі №607/15049/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
А. І. Рибачук

Повний текст судового рішення виготовлено 25.09.2017