Справа № 806/1229/17
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2017-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року Житомир справа № 806/1229/17

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Токаревої М.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного сулу з позовом до військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку. В обґрунтування позову позивач зазначив, що наказом №74-рс від 27.04.2015 його було звільнено з військової служби у запас. При звільненні йому не було виплачено компенсацію за невикористану відпустку за 2015 рік тривалістю 45 днів. Позивач вважає така бездіяльність військової частини протиправною та просить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на його користь компенсацію за 45 днів невикористаної відпустки у 2015 році.

Позивач просив справу розглянути за його відсутності, на адресу суду направив додаткові письмові пояснення.

Представник відповідача позов не визнав та заперечував щодо його задоволення, подав до суду письмові заперечення. Крім того вказав, що у наказі про звільнення ОСОБА_1 міститься помилка, щодо кількості днів невикористаної ним відпустки фактично позивач фактично використав усю відпустку. Справу просив розглянути у порядку письмового провадження.

У відповідності до ч.4 ст.122 КАС України, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що наказом (по особовому складу) 30 окремої механізованої бригади №74-рс від 27.04.2015 ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас.

Фактично вказаний наказ було реалізовано наказом командира військової частини (пп НОМЕР_2 ) від 25.08.2015 №237, яким позивача виключено зі списків особового складу військової частини.

У наказах №74-рс від 27.04.2015 та №237 від 25.08.2015 зазначено, що щорічна основна відпустка за 2015 рік ОСОБА_1 не використана в кількості 45 діб.

Водночас, 25.09.2017 військовою частиною НОМЕР_1 було видано наказ №68, яким внесено зміни у наказ від 25.08.2015 №237, яким позивача виключено зі списків особового складу військової частини, щодо кількості днів використаної відпустки та вказано, що ОСОБА_1 основну відпустку за 2014-2015 роки не використано у кількості 4 доби.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України регулюється Інструкцією "Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затвердженою наказом Міноборони, від 11.06.2008 № 260 (надалі Інструкція).

п.37.9 Інструкції визначено, що особам офіцерського складу та особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які щорічну основну відпустку за поточний рік не використали, у разі, якщо їм не надавалася відпустка з подальшим виключенням зі списків особового складу, виплачується грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки з розрахунку:

тим, які мають вислугу до 10 календарних років, - за 30 календарних днів;

тим, які мають вислугу від 10 до 15 календарних років, - за 35 календарних днів;

тим, які мають вислугу від 15 до 20 календарних років, - за 40 календарних днів;

тим, які мають вислугу 20 і більше календарних років, - за 45 календарних днів.

Водночас, згідно п.37.10 Інструкції особам офіцерського складу та особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, звільненим з військової служби (крім звільнених за віком, станом здоров`я, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів), які щорічну основну відпустку за поточний рік не використали, у разі, якщо їм не надавалася відпустка з подальшим виключенням зі списків особового складу, виплачується грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки, яка надається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення, за кожний повний місяць служби з такого розрахунку:

тим, які мають вислугу до 10 календарних років, - 2,5 календарних дня;

тим, які мають вислугу від 10 до 15 календарних років, - 2,9 календарних дня;

тим, які мають вислугу від 15 до 20 календарних років, - 3,3 календарних дня;

тим, які мають вислугу 20 і більше календарних років, - 3,8 календарних дня.

Одержана в результаті розрахунку тривалість відпустки округлюється в бік збільшення до повного дня.

У разі, якщо військовослужбовець використав частину відпустки, а друга частина відпустки, якщо він має на неї право, з подальшим виключенням зі списків особового складу не надавалася, йому виплачується компенсація за невикористані дні другої частини відпустки.

У ході судового розгляду встановлено та підтверджено письмовими доказами, що при звільненні ОСОБА_1 було нараховане та виплачено компенсацію за 26 днів невикористаної відпустки за 2015 рік у сумі 2473,68 грн.

Факт нарахування ОСОБА_1 компенсації за 26 днів невикористаної у 2015 році відпустки тривалістю 26 днів підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою про нарахування йому грошового забезпечення при звільненні.

Крім того, факт зарахування компенсації за невикористану частину відпустки на картковий рахунок позивача підтверджується відомістю зарахувань заробітної плати наданої військовою частиною.

З огляду на наведені норми законодавства суд вважає помилковим твердження позивача, що він має право на компенсацію за невикористану відпустку тривалістю 45 днів.

Крім того, відповідачем було надано до матеріалів справи акт службового розслідування по факту виявлення розбіжностей в наказі командира військової частини пп НОМЕР_2 №237 від 25.08.2015 у якому чітко вказано, що у зазначеному наказі було помилково вказано кількість днів невикористаної ОСОБА_1 відпустки за 2015 рік. За результатами проведеного службового розслідування командування військової частини зобов`язало підготувати зміни до наказу у якому помилково вказано кількість днів невикористаної ОСОБА_1 відпустки, як 45 днів та копію наказу від 25.09.2017 №68.

З огляду на встановлені у ході судового розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та відсутність правових норм для їх задоволення.

Керуючись статтями 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

У задоволення позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.С. Токарева