Справа № 569/6910/17
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кучина Н.Г.
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
ПОСТАНОВА

іменем України

"13" вересня 2017 р. Справа № 569/6910/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Моніча Б.С.

Капустинського М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м.Рівне Департаменту патрульної поліції на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "29" травня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в м.Рівне Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення ,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом у якому просив скасувати постанову винесену інспектором роти №3 батальйону УПП в м.Рівне ДПП Лесько Ю.О. серії АР №127554 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. На підставі ст.22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього просив закрити за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та оголосити йому усне зауваження.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 29.05.2017 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Скасовано постанову серії АР №127554 винесену інспектором роти №3 батальйону УПП в м.Рівне ДПП Лесько Ю.О. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 680 грн.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч.2 ст.121 КУпАП закрито за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та оголошено ОСОБА_3 усне зауваження.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідачем по справі подано апеляційну скаргу в якій відповідач просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 29.05.2017 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги відповідач мотивує тим, що судом першої інстанції безпідставно було застосовано положення ст. 22 КУпАП для звільнення позивача від відповідальності, оскільки санкція ч.2 ст.121 КУпАП не передбачає такого виду стягнення як попередження чи зауваження. Крім того, зазначає, що ст.247 КУпАП не визначає такої підстави, як закриття провадження у зв'язку із звільненням від адміністративної відповідальності через малозначність порушення.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 28 квітня 2017 року інспектором роти №3 батальйону УПП в м. Рівне ДПП Лесько Ю.О. було винесено постанову серії АР №127554 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. (а.сп.2).

Згідно вказаної постанови, 28 квітня 2017 року на вулиці О.Теліги,17 в м. Рівне ОСОБА_3 керував автобусом, що має технічні несправності, з якими, відповідно до встановлених правил, його експлуатація забороняється, а саме не працюють задні габаритні ліхтарі в темну пору доби (а.сп.2).

Не погоджуючись із винесеною постановою відповідача ОСОБА_3 оскаржив її до суду.

Задовольняючи позов та закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП та вини у його вчиненні. Проте, проте згідно із статтею 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, а тому, враховуючи особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та обставини, за яких було вчинено правопорушення, незначний характер даного правопорушення, визнав за можливе звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 цього Кодексу передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, якими передбачено, що особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 31.4.3 ПДР України визначено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Частиною 2 ст.121 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування водіями транспортними засобами, які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів, що мають несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання яких не відповідає вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації - тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КпАП України, підтверджено належними доказами, зокрема, відеозаписом, а тому відповідачем правомірно було прийнято постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, факт вчинення порушення не заперечує позивач, про що вказує у своїй позовній заяві.

За приписами ч.2 ст.72 КАС України довести правомірність своїх дій чи бездіяльності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень. Разом з тим, відповідно до принципу змагальності, закріпленого у ст.11 КАС України, сторона має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова по справі про адміністративне правопорушення складена відповідачем у відповідності до вимог ст.283 КУпАП.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для скасування спірної постанови.

Застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень ст.22 КУпАП колегія суддів вважає помилковим з огляду на наступне.

Статтею 22 КУпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

За приписами статті 222 КпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачених частинами перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121 КпАП України.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 зареєстр. в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N1408/27853,затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно до п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

У законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. У кожному конкретному випадку саме орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, розглядає питання про визнання діяння малозначним, виходячи, зокрема, з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Тобто, виходячи з приписів наведених норм, вирішення питання щодо звільнення порушника від адміністративної відповідальності, в даному випадку, належить безпосередньо до органів Національної поліції.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ст.247 КУпАП не передбачена така підстава, як закриття провадження у зв'язку із звільненням від адміністративної відповідальності через малозначність порушення.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та аналізуючи вказані правові норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому. Суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

Відтак, закриваючи провадження у справі та оголошуючи ОСОБА_3 усне зауваження, суд першої інстанції не врахував, що в даній справі він не є органом, який уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки в силу частини 1 статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розгляд такої справи віднесений цим Кодексом до відання органів Національної поліції та, відповідно, саме ці органи вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В силу вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції задовольняє апеляційну скаргу і скасовує постанову або ухвалу суду першої інстанції, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення без додержання норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, але надав їм не належної оцінки та прийняв рішення, без дотримання норм матеріального і процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду і впливають на правильність прийнятого судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в м.Рівне Департаменту патрульної поліції задовольнити, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "29" травня 2017 р. скасувати, прийняти нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в м.Рівне Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: Б.С. Моніч

М.М. Капустинський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Управління патрульної поліції в м.Рівне Департаменту патрульної поліції вул.Ст.Бандери,14-А,м.Рівне,33028

4-третій особі: - ,