Справа № 816/1417/17
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/1417/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Метхімінвест", третя особа: Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про стягнення податкового боргу з рахунків платника, -

В С Т А Н О В И В:

19 серпня 2017 року Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (надалі також - позивач, ГУ ДФС у Полтавській області) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Метхімінвест" (надалі також - відповідач, ТОВ "Метхімінвест"), третя особа: Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (надалі також - третя особа, ДПІ у м. Полтаві) про стягнення коштів з рахунків платника за податковим боргом з податку на додану вартість у розмірі 13 096 грн. 37 коп., та з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 5 868 грн. 39 коп.

06 вересня 2017 року позивачем до суду подана заява про уточнення та збільшення позовних вимог. Позивачем пояснено, що внаслідок самостійного погашення боргу з податку на додану вартість в розмірі 1462 грн., нарахування пені в сумі 141 грн. 99 коп., виникнення боргу внаслідок самостійного визначення податкового зобов`язання з податку на додану вартість в податкових декларація за червень 2017 року на суму 1424 грн. та за липень 2017 року на суму 4510 грн., за відповідачем рахується податковий борг в загальній сумі 23578 грн. 75 коп.

Оскільки податковий борг в загальній сумі 23578 грн. 75 коп., з них з податку на додану вартість в розмірі 17710 грн. 36 коп. та з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 5868 грн. 39 коп., виник внаслідок несплати узгоджених грошових зобовязань, позивач просив стягнути даний борг в судовому порядку.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Конверт із судовою повісткою, направлений відповідачу за його зареєстрованим місцезнаходженням відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: вул. Небесної сотні, б. 13, оф.303, м. Полтава, 36005, повернувся до суду із відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 51).

Відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду даної справи.

Третя особа явку уповноваженого представника не забезпечила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Враховуючи положення частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважав за можливе розглядати справу без участі відповідача.

Відповідно до приписів частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно із частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вказані норми, а також на частину 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про можливість розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ТОВ "Метхімінвест" () зареєстровано як юридична особа 30.04.2013 року та перебуває на обліку в ДПІ у м. Полтаві (а.с. 10).

Згідно з адміністративним позовом та заявою про уточнення та збільшення позовних вимог, сума заборгованості відповідача в загальному розмірі становить 23578 грн. 75 коп., до складу якої входить заборгованість з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 5868 грн. 39 коп. та з податку на додану вартість у розмірі 17710 грн. 36 коп.

Заборгованість відповідача з податку на додану вартість та податку на прибуток приватних підприємств виникла у зв'язку з такими обставинами.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ "Метхімінвест" подано до ДПІ у м. Полтаві:

- податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2016 року від 12.10.2016 року, у якій відповідачем самостійно визначено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до державного бюджету в розмірі 3334 грн. (а.с. 12);

- податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2016 року від 18.11.2016 року, у якій відповідачем самостійно визначено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до державного бюджету в розмірі 1478 грн. (а.с. 13);

- податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2017 року від 19.07.2017 року, у якій відповідачем самостійно визначено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до державного бюджету в розмірі 1424 грн. (а.с. 71);

- податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2017 року від 21.08.2017 року, у якій відповідачем самостійно визначено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до державного бюджету в розмірі 4510 грн. (а.с. 72).

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

З наявних у матеріалах справи документів слідує, що заборгованість відповідача по податку на додану вартість була частково зменшена внаслідок сплати податкового боргу по податковій декларації з ПДВ за вересень 2016 року в загальній сумі 1753 грн.

За приписами підпунктів 129.1.1, 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України пеня нараховується:

- після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом;

- у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

ДПІ у м. Полтаві на підставі положень підпунктів 129.1.1, 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нараховано відповідачу пеню в загальному розмірі 504 грн. 34 коп., що підтверджується витягом з інтегрованої картки ТОВ "Метхімінвест" з податку на додану вартість (а.с. 55-56).

Крім того, 20.09.2016 року ДПІ у м. Полтаві проведено камеральну перевірку податкової звітності з ПДВ за липень 2016 року з урахуванням даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість ТОВ "Метхімінвест".

За результатами перевірки 20.09.2016 року контролюючим органом складено акт № 1978/16-01-12-01/38719178 (а.с. 26).

На підставі висновків зазначеного акта перевірки ДПІ у м. Полтаві 07.10.2016 року складено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким до відповідача застосований штраф у сумі 5782 грн. 07 коп. (а.с. 23).

09.11.2016 року ДПІ у м. Полтаві проведено перевірку неподання платіжного доручення на рахунок, відкритий в системі електронного адміністрування податку на додану вартість на сплату суми податкового зобов`язання ТОВ "Метхімінвест" за лютий, березень, червень 2016 року.

За результатами перевірки 09.11.2016 року контролюючим органом складено акт № 2926/16-01-12-01/38719178 (а.с. 34).

На підставі висновків зазначеного акта перевірки ДПІ у м. Полтаві 07.12.2016 року складено наступні податкові повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_2, яким до відповідача застосовано штрафну санкцію в розмірі 532 грн. 61 коп. (а.с. 28);

- № НОМЕР_3, яким до відповідача застосовано штрафну санкцію в розмірі 196 грн. 14 коп. (а.с. 29);

- № НОМЕР_4, яким до відповідача застосовано штрафну санкцію в розмірі 1638 грн. 20 коп. (а.с. 30).

20.12.2016 року ДПІ у м. Полтаві проведено камеральну перевірку податкової звітності з ПДВ за жовтень 2016 року з урахуванням даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість ТОВ "Метхімінвест".

За результатами перевірки 20.12.2016 року контролюючим органом складено акт № 4396/16-01-12-01/38719178 (а.с. 38).

На підставі висновків зазначеного акта перевірки ДПІ у м. Полтаві 16.10.2017 року складено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_5, яким до відповідача застосований штраф у сумі 64 грн. (а.с. 36).

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Усі зазначені податкові повідомлення-рішення направлялись рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу позивача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, проте повернуті до контролюючого органу поштовою установою з відмітками "за даною адресою не існує".

Приписами пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України передбачено, що у разі, коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Таким чином, усі зазначені вище податкові повідомлення - рішення вважаються врученими відповідачу.

Відповідно до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

З матеріалів справи та письмового пояснення позивача (а.с. 52) вбачається, що податкові повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 07.10.2016 року; № НОМЕР_2 від 07.12.2016 року; № НОМЕР_3 від 07.12.2016 року; № НОМЕР_4 від 07.12.2016 року; № НОМЕР_5 від 16.01.2017 року ані в адміністративному, ані в судового порядку не оскаржувалися.

Таким чином, з урахуванням положень пункту 56.17 Податкового кодексу України, грошові зобов'язання, визначені такими податковими повідомленнями-рішеннями, є узгодженими та набули статусу податкового боргу.

Також, судом встановлено, що за відповідачем рахується податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств, який виник на підставі самостійно визначеного у податковій декларації з податку на прибуток за 2016 рік податкового зобов`язання, яке з урахуванням переплати складає 5868 грн. 39 коп.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, така сума грошового зобов'язання вважається узгодженою.

Статтею 67 Конституції України передбачено обов'язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Отже, суму грошового зобов'язання у загальному розмірі 23578 грн. 75 коп., в тому числі по податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 5868 грн. 39 коп., по податку на додану вартість у розмірі 17710 грн. 36 коп., правомірно віднесено позивачем до складу податкового боргу відповідача.

Згідно положень статті 59 Податкового кодексу України, у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Встановлено, що на виконання вищезазначених норм контролюючим органом сформовано податкову вимогу форми "Ю" від 21.09.2016 року № 3189-17, яку направлено на адресу відповідача. Проте поштове відправлення з такою вимогою повернуто до контролюючого органу поштовою установою з відміткою "за даною адресою не існує" (а.с. 8).

Таким чином, відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, податкова вимога форми "Ю" від 21.09.2016 року № 3189-17 вважається врученою відповідачу.

Згідно пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Доказів оскарження вказаної вимоги сторонами не надано, а судом не встановлено.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

За приписами пункту 95.2 статті 95 цього ж Кодексу стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Враховуючи зазначені вище положення Податкового кодексу України, суд дійшов до висновку, що чинним законодавством контролюючому органу надано право звертатись до суду з позовами про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Позивачем до матеріалів справи надано довідку, за змістом якої відповідач має відкриті рахунки у фінансових установах (а.с. 9).

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Таким чином, наявність у ТОВ "Метхімінвест" податкового боргу за узгодженими грошовими зобовязаннями з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 5868 грн 39 коп., з податку на додану вартість в розмірі 17710 грн. 36 коп. підтверджено матеріалами справи в їх сукупності, а тому така заборгованість підлягає стягненню за судовим рішенням.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідно до частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи викладене, підстави для розподілу судових витрат - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Метхімінвест" ():

- за податковим боргом з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 5868 грн. 39 коп. (п`ять тисяч вісімсот шістдесят вісім гривень тридцять дев`ять копійок);

- за податковим боргом з податку на додану вартість у розмірі 17710 грн. 36 коп. (сімнадцять тисяч сімсот десять гривень тридцять шість копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.С. Шевяков