Справа № 760/8992/17
Суддя: Українець В. В.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 760/8992/17-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Українець В.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, що діє в своїх інтересах, в інтересах неповнолітньої особи - ОСОБА_2 та малолітньої особи - ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Солом'янського районного суду м.Києва звернулася ОСОБА_1, що діє в своїх інтересах, в інтересах неповнолітньої особи - ОСОБА_2 та малолітньої особи - ОСОБА_3 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві, в якому зобов'язати відповідача продовжувати з 19.06.2011 року обчислювати, нараховувати та виплачувати позивачам пенсії з грошового забезпечення загиблого годувальника ОСОБА_4, виходячи з розміру грошового забезпечення та останньою перед його смертю штатною посадою, з урахуванням всіх основних та додаткових видів забезпечення, та премій згідно грошового атестату згідно постанови Соломянського районного суду м. Києва від 21 лютого 2012 року та зобов'язати відповідача виплатити позивачам обчислену відповідно до вимог постанови Соломянського районного суду м. Києва від 21 лютого 2012 року суму недоплаченої пенсії з 19 червня 2011 року з урахуванням проведених виплат.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.05.2011 року, під час виконання обов'язків військової служби, загинув її чоловік - ОСОБА_4, який є чоловіком ОСОБА_1, батьком ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Вказує, що у зв'язку зі смертю її чоловіка, його виключено зі списків особового складу Управління СБ України у м.Києві, де він проходив військову службу. Заробітком ОСОБА_4 був забезпечений по 31.05.2011 року включно. Тому, відповідно до п.«б» ч.1 ст.50 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсія по втраті годувальника членам його сім'ї повинна призначатись з 01.06.2011 року, тобто не раніше того дня, по який загиблому було сплачено грошове забезпечення.

Зазначає, що вона з синами, на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у м.Києві, у зв'язку з втратою годувальника, знаходяться з 01.06.2011 року та на підставі розділу ІV Закону мають право на призначення кожній з них пенсії по втраті годувальника. При цьому, відповідно до п. «а» ч.1 ст.36 Закону, пенсія їм обом має бути призначена у розмірі 40% заробітку годувальника - загиблого ОСОБА_4, на кожного непрацездатного члена сім'ї.

Однак, позивач вказує, що обчислення пенсії здійснено відповідачем з порушенням вимог ч.3 ст.43 Закону, оскільки, відповідач обчислив пенсію кожного позивача не з розміру грошового забезпечення загиблого ОСОБА_4 за його останньою штатною посадою, як це передбачено ч. 3 ст. 43 Закону, а з розміру середнього арифметичного від загального розміру його грошового забезпечення за останні 24 місяці служби, що встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393. Крім цього, відповідач не врахував усіх складових грошового забезпечення загиблого годувальника за останньою штатною посадою.

Постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 21.02.2012р., яка набрала законної сили, у справі №2а-42/12 за адміністративним позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, дії відповідача щодо нарахування позивачам пенсії в разі втрати годувальника, виходячи із середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення загиблого ОСОБА_4 за 24 місяці його служби, а не із розміру його грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед смертю визнано протиправними та зобов'язано відповідача провести, починаючи з 01.06.2011р. перерахунок пенсії позивачів з урахуванням розміру грошового забезпечення за останньою штатної посадою ОСОБА_4 перед загибеллю, враховуючи розміри всіх складових частин його грошового забезпечення, а також виплатити заборгованість з урахуванням вже сплачених сум.

Між тим, відповідач заборгованість за вказаним рішенням суду не виплатив. Однак, своїм листом від 17.03.2017р. за вих. № 9152/03 відповідач повідомив, що здійснив, за вищезгаданим рішенням суду перерахунок пенсії позивачів, але лише за період з 01.06.2011р. по 18.06.2011р. та визначив суму своєї заборгованості перед позивачами розмірі 887,83грн. При цьому, як на підставу перерахування розміру пенсії позивачів (зменшення розміру пенсії) після 18.06.2011р., відповідач послався на зміни у законодавстві, що набрали законної сили з 19.06.2011р.

Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві копію позовної заяви отримало 10 липня 2017 року. Будь-яких заперечень проти позову до суду не подало.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку скороченого провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачі перебувають на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві, де з 01.06.2011р., відповідно до Закону, їм призначено пенсію по втраті годувальника на підставі документів, що були надані уповноваженим органом СБ України.

Звертаючись до суду, позивач вказував, що їм з синами, з 19.06.2011р. призначено пенсії по втраті годувальника у значно меншому розмірі, оскільки обчислення пенсії відповідачем було здійснено з порушенням вимог ч. 3 ст. 43 Закону, виходячи з того, що відповідач обчислив пенсію кожного позивача не з розміру грошового забезпечення загиблого ОСОБА_4 за його останньою штатною посадою, а з розміру середнього арифметичного від загального розміру його грошового забезпечення за останні 24 місяці служби.

Згідно постанови Солом'янського районного суду м.Києва від 21.02.2012р., яка набрала законної сили, у справі №2а-42/12 за адміністративним позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, дії відповідача щодо нарахування позивачам пенсії в разі втрати годувальника, виходячи із середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення загиблого ОСОБА_4 за 24 місяці його служби, а не із розміру його грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед смертю визнано протиправними та зобов'язано відповідача провести, починаючи з 01.06.2011р. перерахунок пенсії позивачів з урахуванням розміру грошового забезпечення за останньою штатної посадою ОСОБА_4 перед загибеллю, враховуючи розміри всіх складових частин його грошового забезпечення, а також виплатити заборгованість з урахуванням вже сплачених сум (а.с.10-11).

Відповідно до вимог ч.2 ст.14 КАС України постанови та ухвали суду у адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Проте, відповідач заборгованість за рішенням суду не виплатив.

Так, ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

19.06.2011р. набрав чинності Закон України від 14.06.2011р.№3491 -VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», згідно якого прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнені п.4 такого змісту: «Установити, що у 2011 році норми і положення статей 14, 22, 37 та частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік».

Водночас, Інформаційним листом від 22.07.2011 року № 1091/11/13-11 Вищого адміністративного суду України адміністративним судам роз'яснено, що станом на момент набрання чинності вищезгаданими змінами до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» Кабінетом Міністрів України не встановлено нового порядку та розміру виплат окремим категоріям громадян. Тому, до набрання чинності нормативно-правового акта Кабінету Міністрів України, прийнятого на виконання вимог пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», застосуванню підлягають положення статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Тобто, постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 не є тим порядком, про який йдеться у вищезазначених змінах до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік».

Аналогічна правова позиція висловлена в інформаційному листі Голів Вищого адміністративного суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.09.2011 року, № 1080/0/4-11, № 1400/1/6/13-11.

Таким чином, в аспекті правової позиції Голів двох Вищих спеціалізованих судів України, висловленої у вищезгаданому інформаційному листі, з 23.07.2011 року застосуванню підлягає частина 3 статті 43 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки Постановою КМУ від 06.07.2011 року №745 її застосування не обмежується.

Крім цього, жодним нормативно-правовим актом не передбаченого того, що органи Пенсійного фонду України мають право зменшувати розміри раніше призначених пенсій.

В силу положень ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (частина 4 статті 71 КАС України). Між тим, відповідач не надав суду доказів в обґрунтування правомірності своїх дій при нарахуванні пенсії позивачам.

За таких обставин, оскільки постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 21.02.2012р. відповідача зобов'язано здійснити перерахунок пенсії та виплатити різницю недоотриманих пенсій позивачам.

З огляду на наведене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 19 Конституції України, статтями 7, 71, 160-163, 167, 185-187 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1, що діє в своїх інтересах, в інтересах неповнолітньої особи - ОСОБА_2 та малолітньої особи - ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві про зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у м.Києві продовжувати з 19.06.2011 року обчислювати, нараховувати та виплачувати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 пенсії з грошового забезпечення загиблого годувальника ОСОБА_4, виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою перед його смертю штатною посадою, з урахуванням всіх основних, та додаткових видів забезпечення, та премії згідно грошового атестату згідно постанови Солом'янського районного суду м.Києва від 21.02.2012 р. у справі №2а-42/12.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві виплатити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 обчислену відповідно до вимог постанови Солом'янського районного суду м.Києва від 21.02.2012 р. у справі №2а-42/12 суму недоплаченої пенсії з 19.06.2011 року з урахуванням проведених виплат.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 640 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: