Справа № 524/6184/17
Суддя: Нестеренко С. Г.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/6184/17
Провадження 2-а/524/605/17
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

14.09.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого - судді - Нестеренка С.Г., при секретарі - Бельченко Н.Л., за участі позивача ОСОБА_1, інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України - Журавського О.В., представника відповідача - ДПП НП України - Щепілова О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України Журавського Олександра Володимировича, Департаменту патрульної поліції Національної Поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

20 серпня 2017 року до суду звернувся ОСОБА_1 із адміністративним позовом до поліцейського роти № 3 Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Журавського О.В., Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Зазначив, що 19 серпня 2017 року близько 00 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом АЗЛК - 2141 р.н. НОМЕР_1, в м. Кременчуці по вул. В. Інтернаціоналістів, був зупинений відповідачем - поліцейським роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України Журавським О.В., котрий ухвалив відносно нього постанову, в якій було зазначено, що він ( позивач ) керуючи транспортним засобом проїхав на заборонений сигнал світлофору (червоний), чим порушив п. 8.7.3 (е) ПДР України, внаслідок чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Вважав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності протиправною, оскільки правопорушення не вчиняв та просив суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №457833 від 19 серпня 2017 року.

Ухвалою судді від 07 вересня 2017 року до участі у справі було залучено позивачем - ОСОБА_1, відповідачами - інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департамент патрульної поліції Національної поліції України Журавського Олександра Володимировича, Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини та підстави, викладені в позовній заяві та просив визнати постанову протиправною та скасувати її.

Відповідач - поліцейський роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України - Журавський О.В. позов визнав, пояснивши, що бланк постанови не є дійсним внаслідок наявності у ньому виправлення дати ухвалення постанови та підтвердив, що позивач не вчиняв те правопорушення, яке було вказано у постанові, оскільки проступок було вчинено в іншому місці.

Представник відповідача - ДПП НП України - Щепілов О.В. з позовом не погодився, пояснивши, що інспектор не порушив процедуру щодо ухвалення постанови, діяв в межах наданих йому законом повноважень. Мав право розглянути вказане адміністративне правопорушення та винести постанову.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та представника відповідача, свідчення свідків, вивчивши матеріали справи, оцінюючи зібрані і надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені

Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 2 цього Кодексу передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження. Цю норму слід розуміти в системному зв'язку з ч. 1 тієї самої статті, з якої випливають, що захист прав та інтересів юридичних осіб, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно - правових відносин.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно - правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п. 1 ч. 1 ст. 17 згаданого Кодексу України до компетенції адміністративних судів віднесено, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України). Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частина 2 ст. 71 КАС України визначає особу, на яку покладається тягар доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Заявлені відповідачі не з'явились в судове засідання , ігнорували вимогу суду про необхідність надання матеріалів адміністративного провадження, письмових заперечень , доказів, доводів і спростувань позовних вимог не надали, тому суд вирішив спір на підставі доказів, що були надані позивачем.

Згідно ч. 2 ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 276 КпАП України передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення роз'яснено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Зі ст. 280 КпАП України постає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 283 КпАП України постанова повинна містити, серед іншого, опис обставин, установлених при розгляді справи.

Судом достовірно встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серія АР № 457833 від 19 серпня 2017 року, ухваленої інспектором роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України Журавським Олександром Володимировичем, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. на користь держави, в якій було зазначено, що позивач, керуючи 19 серпня 2017 року о 1 год. ночі транспортним засобом - автомобілем АЗЛК - 2141, р.н. НОМЕР_1 по вул. Воїнів Інтернаціоналістів у м. Кременчуці, проїхав на заборонений сигнал світлофору (червоний), чим порушив п. 8.7.3 (е) ПДР України.

Дана постанова була ухвалена, за висновком суду, передчасно, з порушенням вимог ст.ст. 33 - 35, 222, 268, 276 КпАП України, та підлягає скасуванню за наступних обставин.

Так, як постає з пояснень позивача та відповідача Журавського О.В., свідчень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, , позивача ОСОБА_1, який керував вказаним автомобілем, фактично було зупинено 18 серпня 2017 року у проміжок часу від близько 23 год. 30 хв. до 23 год. 45 хв. відповідачем - поліцейським роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України Журавським О.В.

Фактичною підставою зупинки транспортного засобу, яким керував позивач, стало вчинення позивачем порушень ПДР, а саме проїзд 18 серпня 2017 року близько 23 год. 25 хв. в районі зупинки громадського транспорту « Керченська » по проспекту Лесі Українки у м. Кременчуці на заборонений сигнал світлофору ( «жовтий»).

Тривалий за часом розгляд справи про адміністративне правопорушення зумовлювався діями позивача та його друзів щодо вияснення причин зупинки, вимаганням надання доказів про вчинення проступку, ознайомлення з матеріалами справи, ненаданням правової допомоги, ненадання документів на право керування автомобілем і його належності.

При цьому, співробітники УПП у м. Кременчуці Журавський О.В. та ОСОБА_6 законні права та інтереси позивача як при зупинці, так і під час процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, не порушували. Зокрема, позивачеві було вказано про причини зупинки внаслідок наявності обґрунтованої підозри у вчиненні проступку, права та обов'язки позивачеві були роз'яснені, надавалася можливість подання пояснень позивачем та свідками. Не заслуговують уваги доводи позивача щодо ненадання можливості ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення та забезпечення правовим захистом, оскільки саме на час розгляду цієї справи будь-які документи, крім письмових пояснень, не існувало. Також, чинним КУпАП не передбачено негайне забезпечення правопорушниками правовим захистом, яким пізніше позивач і скористався при складанні позовної заяви та поданні її до суду.

Копія постанови була вручена позивачеві одразу після її складання та ухвалення під розпис позивачеві.

Однак, відповідачі належних і допустимих доказів на підтвердження вчинення правопорушення, поставленого у вину позивачеві та який вказувався в оскарженій постанові, не надали. Натомість, правопорушення, вчинення якого було поставлено у вину позивача згідно тексту змісту проступку поданої в постанові, останнім не було вчинено. Фактично позивач здійснив проїзд 18 серпня 2017 року близько 23 год. 25 хв. в районі зупинки громадського транспорту « Керченська » по проспекту Лесі Українки у м. Кременчуці на заборонений сигнал світлофору ( «жовтий»).

Отже, позивача було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, яке він не вчиняв, та не було притягнуто за вчинення фактично скоєного проступку.

Крім того, суд враховує, що бланк постанови є недійсним, оскільки у постанові наявні виправлення, а саме число дати складання постанови виправлено з 18 на 19.

Згідно п. 9 розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 1376 від 06 листопада 2015 року постає, що бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху було безпідставним, а тому вказану постанову необхідно визнати протиправною та скасувати.

Порядку стягнення з суб'єкту владних повноважень судового збору на користь державного бюджету, в разі задоволення позову фізичної особи, яка звільнена від сплати судового збору, КАС України та Законом України «Про судовий збір» не передбачено, а тому судовий збір не підлягає стягненню з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 287 - 289 КпАП України, ст.ст. 17, 19, 69, 70, 71, 158-163, 171-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серія АР № 457833 від 19 серпня 2017 року, ухваленої інспектором роти № 3 батальйону УПП у м. Кременчуці ДПП НП України Журавським Олександром Володимировичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Харківського Апеляційного Адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж десяти днів з дня проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Повний текст постанови виготовлено 19 вересня 2017 року.

Суддя: