Справа № 815/2081/17
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 815/2081/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стеценко О.О.,

за участю секретаря Левчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання незаконними та скасування наказів начальника Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 12-дв від 31.03.2017 року, № 16-дв від 15.06.2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі Позивач, або ОСОБА_1Г.) з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі Відповідач, або ГТУЮ в Одеській області), в якому Позивач, в урахуванням уточнень (т.2 а.с.2-5), просить: визнати незаконним та скасувати наказ начальника Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 12-дв від 31 березня 2017 року про притягнення ОСОБА_1, начальника Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області до дисциплінарної відповідальності у вигляді дисциплінарного стягнення попередження про неповну службову відповідність; визнати незаконним та скасувати наказ начальника Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 16-дв від 15.06.2017 року «Про внесення доповнень до наказу Головного територіального управління юстиції в Одеській області «про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності» від 31.03.2017 року № 12-дв».

Свої вимоги Позивач обґрунтував наступними доводами.

Так, Позивач зазначив, що наказом № 12-дв від 31.03.2017 року, з урахуванням доповнень згідно наказу № 16-дв від 15.06.2017 року, його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді дисциплінарного стягнення попередження про неповну службову відповідність за вчинення нібито дисциплінарного проступку, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», а саме за порушення п. 10 Правил етичної поведінки державних службовців, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 65 від 11.02.2016 року. Позивач вважає вказані накази незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки на момент прийняття рішення про притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності не існувало Правил, за порушення яких на Позивача накладено дисциплінарне стягнення. Також, Позивач посилається на те, що в оскаржуваному наказі не визначено в чому саме полягає несумлінність виконання ним своїх обовязків. Крім того, Позивач зазначає, що в наказі про притягнення його до дисциплінарної відповідальності вказано про встановлення розбіжностей щодо кількості завершених виконавчих проваджень у звіті про роботу органів ДВС, проте, як вказує Позивач, при повторному перерахунку показників цього звіту за його розпорядженням розбіжностей не було встановлено. Також, Позивач вказав на те, що наказ № 16-дв від 15.06.2017 року про внесення змін до наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності прийнятий вже після його звільнення та для ознайомлення Позивачу не надавався.

В судовому засіданні Позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити позов з підстав, зазначених в адміністративному позові.

В судовому засіданні представник Відповідача заперечував проти задоволення позову в повному обсязі з підстав, зазначених у письмових запереченнях на адміністративний позов (т.1 а.с.182-189, т. 2 а.с. 21-22). В судовому засіданні представник Відповідача зазначив, що 25.01.2017 року комісією Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області було проведено комплексну перевірку Білгород-Дністровського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області з питань організації загальної роботи відділу та стану діловодства за 2016 рік та на момент перевірки, в ході якої встановлено розбіжності у звіті за формою № 1 «Про роботу органів державної виконавчої служби» за 2016 рік, а також виявлено порушення державними виконавцями відділу статей 11, 13, 28, 32, 34, 35 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідач вказав, що враховуючи інформацію, викладену в довідці про результати комплексної перевірки, вбачається, що ОСОБА_1 не здійснює контроль за повнотою своєчасністю проведення виконавчих дій державними службовцями підпорядкованого йому Відділу. Відповідач, пославшись на положення п.п. 2, 10 Правил етичної поведінки державних службовців, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 року, вказав, що зазначене свідчить про те, що ОСОБА_1 під час виконання своїх службових обовязків порушує Правила, що є дисциплінарним проступком, визначеним п. 2 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу». На підставі наведеного, Відповідач вважає, що Позивача цілком правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності оскаржуваним наказом. Що стосується посилань Позивача на втрату чинності Правил етичної поведінки державних службовців, Відповідач вказав, що такі Правила діяли на момент вчинення дисциплінарного проступку. З огляду на викладене, Відповідач вважає, що підстави для задоволення позовних вимог Позивача відсутні.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, письмові заперечення Відповідача, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги, та перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

22.02.2017 року заступник начальника з питань державної виконавчої служби начальник управління ОСОБА_2 звернувся із поданням до начальника ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3, в якому просив вирішити питання щодо притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, пославшись на те, що 25.01.2017 року комісією Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області було проведено комплексну перевірку Білгород-Дністровського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області з питань організації загальної роботи відділу та стану діловодства за 2016 рік та на момент перевірки, в ході якої встановлено розбіжності у звіті за формою № 1 «Про роботу органів державної виконавчої служби» за 2016 рік, а також виявлено порушення державними виконавцями відділу статей 11, 13, 28, 32, 34, 35 Закону України «Про виконавче провадження» (т.1 а.с.98).

На підставі вказаного подання, за наказом № 211-к від 23.02.2017 року начальника ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 відносно Позивача було ініційовано дисциплінарне провадження (т.1 а.с.97).

За результатами розгляду матеріалів дисциплінарної справи стосовно Позивача, Дисциплінарна комісія вирішила надати пропозицію щодо попередження Позивача про неповну службову відповідність за скоєння дисциплінарного проступку, визначеного у п. 2 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», а саме: порушення правил етичної повідки державних службовці, про що Дисциплінарною комісією складено відповідний висновок та подання (т.1 а.с.152-157).

Наказом начальника ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 № 12-дв від 31.03.2017 року, на підставі подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ГТУЮ в Одеській області № 5505/04-22 від 23.03.2017 року, пояснення ОСОБА_1, Позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього дисциплінарне стягнення попередження про неповну службову відповідність (т.1 а.с.204-205).

Наказом начальника ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 № 16-дв від 15.06.2017 року внесено доповнення до наказу від 31.03.2017 року № 12-дв «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1Г.» та абзац 6 вказаного наказу викладено у наступній редакції: «Відповідно до п. 2 Правил етичної поведінки державних службовців, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 65 від 11.02.2016 року, які діяли на момент розгляду дисциплінарного провадження, державні службовці у своїй діяльності керуються принципами етики державної служби, що ґрунтуються на положення Конституції України, законодавства про державну службу та запобігання корупції, зокрема, сумлінності» (а.с.203 т.1).

Не погоджуючись із вказаними наказами про притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності та про внесення змін до цього наказу, останній звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення сторін, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 року (далі Закон України № 889-VIII), державна служба це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 1 вказаного Закону, державний службовець це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо повязані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Частиною 1 ст. 8 цього ж Закону визначено, що державний службовець зобовязаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обовязково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обовязків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обовязки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у звязку з виконанням посадових обовязків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Статтею 64 Закону України № 889-VIII передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обовязків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Згідно ч. 1 ст. 65 вказаного Закону підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обовязків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

В свою чергу, перелік дисциплінарних проступків визначає ч. 2 ст. 65 Закону України № 889-VIII.

Так, згідно ч. 2 ст. 65 зазначеного Закону дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обовязків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного спяніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення.

При цьому, ст. 66 цього ж Закону передбачено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 65 цього Закону, субєкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 ч.2 ст. 65 цього Закону, субєктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 ч.2 ст. 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 ч.2 ст. 65 цього Закону, субєкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.

Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 ч.2 ст. 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 65 цього Закону.

Дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2-4 ч.1 цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії.

За кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обовязків.

Згідно вимог ст. 69 зазначеного Закону для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Дисциплінарною комісією стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А», є Комісія.

Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», утворює керівник державної служби у кожному державному органі.

Дисциплінарна комісія діє у складі не менше шести членів. До складу дисциплінарної комісії включаються державні службовці державного органу, представники виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців, а в разі відсутності профспілкової організації - представники державних службовців, обрані на загальних зборах (конференції) державних службовців державного органу, а також можуть включатися представники громадських обєднань, які мають досвід роботи у сфері державного управління, державної служби або за юридичним фахом.

Кількість представників громадських обєднань у складі дисциплінарної комісії може становити не більше двох осіб.

Членам дисциплінарної комісії забороняється передавати і розголошувати інформацію, отриману під час здійснення дисциплінарного провадження.

У разі якщо один із членів дисциплінарної комісії прямо підпорядкований особі, стосовно якої відкрито або здійснюється дисциплінарне провадження, такий член дисциплінарної комісії не повинен брати участі у прийнятті рішення.

Строк повноважень членів дисциплінарної комісії становить три роки.

Склад дисциплінарної комісії у державному органі затверджується наказом (розпорядженням) керівника державної служби. До складу дисциплінарної комісії у державному органі включаються в однаковій кількості: представники керівника державної служби, визначені ним одноосібно із числа державних службовців цього державного органу; представники виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців, а в разі відсутності профспілкової організації - представники державних службовців, обрані на загальних зборах (конференції) державних службовців державного органу.

До складу дисциплінарної комісії можуть включатися експерти або інші представники громадських обєднань, утворених відповідно до Закону України «Про громадські обєднання», за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

До складу дисциплінарної комісії повинна бути включена щонайменше одна особа, яка має юридичну освіту не нижче другого (магістерського) рівня та досвід роботи за фахом.

Члени дисциплінарної комісії здійснюють свої повноваження на громадських засадах.

У разі неможливості створення в державному органі постійної дисциплінарної комісії справи про дисциплінарні проступки, вчинені державними службовцями цього органу, розглядаються дисциплінарною комісією державного органу вищого рівня в порядку підпорядкування. У разі відсутності державного органу вищого рівня дисциплінарна комісія може утворюватися одноразово для конкретної справи за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Члени дисциплінарної комісії на першому засіданні обирають голову та секретаря дисциплінарної комісії.

Засідання дисциплінарної комісії є правомочним, якщо на ньому присутні не менше двох третин її членів.

Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для субєкта призначення.

Субєкт призначення протягом 10 календарних днів зобовязаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

За правилами ч. 1 ст. 73 Закону України № 889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Частиною 2 ст. 73 вказаного Закону визначено, що дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; 11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення); 12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Згідно ч. 3 зазначеної статті Закону результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для субєкта призначення.

У відповідності до вимог ст. 74 Закону України № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у звязку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні.

Дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.

Державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку.

Державний службовець може користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Статтею 77 Закону України № 889-VIII визначено, що рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає субєкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом субєкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, субєкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням).

У разі виявлення за результатами розгляду ознак злочину чи адміністративного правопорушення субєкт призначення зобовязаний протягом трьох календарних днів передати відповідну заяву та копію матеріалів справи до відповідного правоохоронного органу.

Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обовязковими для розгляду субєктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Державному службовцю видається під розписку належним чином завірена копія наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження не пізніше наступного робочого дня після прийняття відповідного рішення.

У разі відмови державного службовця від одержання копії наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження такий документ не пізніш як у триденний строк з дня прийняття рішення надсилається державному службовцеві за місцем його проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як вбачається з оскаржуваного наказу № 12-дв від 31.03.2017 року в його резолютивній частині Відповідачем не визначено, ані нормативної, ані фактичної підстави для притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності.

В свою чергу, в описовій частині вказаного наказу, як на підставу для притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність, Відповідач послався на вчинення Позивачем дисциплінарного проступку передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу».

При цьому, доходячи такого висновку, Відповідач у наведеному наказі зазначив, що 25.01.2017 року комісією Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області було проведено комплексну перевірку Білгород-Дністровського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області з питань організації загальної роботи відділу та стану діловодства за 2016 рік та на момент перевірки, в ході якої встановлено розбіжності у звіті за формою № 1 «Про роботу органів державної виконавчої служби» за 2016 рік, а також виявлено порушення державними виконавцями відділу статей 11, 13, 28, 32, 34, 35 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідач вказав, що враховуючи інформацію, викладену в довідці про результати комплексної перевірки, ОСОБА_1 не здійснює контроль за повнотою, своєчасністю проведення виконавчих дій державними службовцями підпорядкованого йому Відділу. Відповідач, пославшись на положення п.п. 2, 10 Правил етичної поведінки державних службовців, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 року, вказав, що зазначене свідчить про те, що ОСОБА_1 під час виконання своїх службових обовязків порушує Правила, що є дисциплінарним проступком, визначеним п. 2 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу».

Також, наказом начальника ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 № 16-дв від 15.06.2017 року внесено доповнення до наказу від 31.03.2017 року № 12-дв «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1Г.» та абзац 6 вказаного наказу викладено у наступній редакції: «Відповідно до п. 2 Правил етичної поведінки державних службовців, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 року № 65, які діяли на момент розгляду дисциплінарного провадження, державні службовці у своїй діяльності керуються принципами етики державної служби, що ґрунтуються на положення Конституції України, законодавства про державну службу та запобігання корупції, зокрема, сумлінності».

З наведеного вбачається, що підставою для притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність є вчинення Позивачем дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні п.п. 2, 10 Правил етичної поведінки державних службовців, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 65 від 11.02.2016 року.

Разом з тим, як встановлено судом, Правила етичної поведінки державних службовців, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 65 від 11.02.2016 року, на які посилається Відповідач, як на підставу для притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності, втратили чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 163 від 22.03.2017 року, яка набрала чинності 29.03.2017 року.

В свою чергу, оскаржувані накази про притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності та про внесення змін до цього наказу, прийняті 31.03.2017 року та 15.06.2017 року, тобто вже після втрати чинності Правил етичної поведінки державних службовців.

Таким чином вбачається, що Відповідачем прийнято рішення про притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення Правил етичної поведінки державних службовців, які станом на момент прийняття цього рішення втратили чинність.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Офіційно тлумачення цієї норми надано у рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1-рп/99, відповідно до п. 2 якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З огляду на викладене, враховуючи, що Правила етичної поведінки державних службовців, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 65від 11.02.2016 року, втратили чинність 29.03.2017 року, суд вважає, що у Відповідача не було підстав для притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення цих Правил 31.03.2017 року, тобто вже після втрати їх чинності.

Також, вирішуючи спірне питання, суд зазначає, що згідно п.п. 2, 10 Правил етичної поведінки державних службовців, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 65від 11.02.2016 року, які визначені Відповідачем, як підстава для притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності, державні службовці у своїй діяльності керуються принципами етики державної служби, що ґрунтуються на положеннях Конституції України, законодавства про державну службу та запобігання корупції, а саме, зокрема, сумлінності. Сумлінність передбачає, зокрема, добросовісне, чесне та професійне виконання державним службовцем своїх обовязків, виявлення ініціативи і творчих здібностей.

Разом з цим, в оскаржуваному наказі, Відповідачем не визначено в чому саме полягає несумлінне виконання Позивачем своїх обовязків.

Фактично в оскаржуваному наказі Відповідач вказує на неналежне виконання Позивачем своїх обовязків, що визначені п. 4 р. 5 Положення про Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої службу ГТУЮ в Одеській області (т. 1 а.с. 135-136).

Крім того, суд враховує, що за розпорядженням Позивача № 11 від 21.02.2017 року була утворена комісія для проведення перерахунку фактичної кількості завершених виконавчих проваджень по кожній дільниці державних виконавців Білгород-Дністровського МР ВДВС ГТУЮ в Одеській області у порівнянні зі зведеним звітом за формою № 1 «Про роботу органів державної виконавчої служби» за 2016 рік (т. 1 а.с. 150).

При цьому, згідно акту вказаної комісії від 24.02.2017 року розбіжностей не виявлено (т. 1 а.с. 151).

Проте, вирішуючи питання про притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності, що стало наслідком, зокрема, встановлення наведених розбіжностей, ані Дисциплінарною комісією, ані начальником ГТУЮ в Одеській області, не були прийняті до уваги вказані обставини та їм не надано належної оцінки, що свідчить про неповне зясування обставин щодо наявності з боку Позивача дисциплінарного проступку.

На підставі наведеного у сукупності, суд приходить до висновку, що наказ про притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності № 12-дв від 31.03.2017 року є протиправним та підлягає скасуванню, а вимоги Позивача у цій частині підлягають задоволенню.

Також, враховуючи вказані висновки суду про протиправність наказу № 12-дв від 31.03.2017 року, підлягає визнанню протиправним та скасуванню наказ № 16-дв від 15.06.2017 року про внесення доповнень до наведеного наказу.

Згідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.ст.11, 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд вважає, що Відповідач не довів законності та обґрунтованості прийнятих ним рішень.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання незаконними та скасування наказів начальника Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 12-дв від 31.03.2017 року, № 16-дв від 15.06.2017 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 12-дв від 31.03.2017 року про притягнення ОСОБА_1, Начальника Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області до дисциплінарної відповідальності у вигляді дисциплінарного стягнення попередження про неповну службову невідповідність.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 16-дв від 15.06.2017 року про внесення доповнень до наказу Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 12-дв від 31.03.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Стеценко О.О.

.