Справа № 415/319/17
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

04 вересня 2017 року м. Київ К/800/29505/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз В.Ф., перевіривши касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 13 червня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області щодо припинення з березня 2016 року виплати пенсії за віком; зобов'язати поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2016 року; зобов'язати відповідача у встановлений судом строк подати до суду звіт про виконання судового рішення.

Постановою Лисичанського міського суд Луганської області від 13.06.2017 року, залишеною без змін ухвалою Доннецького апеляційного адміністративного суду від 09.08.2017 року позов задоволено частково. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області щодо припинення ОСОБА_1 з 01.03.2016 року виплати пенсії, протиправними. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області поновити з 01.03.2016 року нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1, на рахунок НОМЕР_1 відкритий у ТВБВ №10012/089 АТ "Ощадбанк". В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції, та прийняти нове рішення.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Судами встановлено, що позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

У зв'язку із проведенням антитерористичної операції позивач залишила місце свого проживання та переїхала до АДРЕСА_3.

28.10.2015 року ОСОБА_1 звернулась до Управління пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова з заявою про витребування її пенсійної справи з управління Пенсійного фонду України м. Свердловська.

Судами встановлено, що позивач отримувала пенсію по лютий 2016 року включно.

Згідно довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції від 19.07.2016 року №924023097 ОСОБА_1 зареєструвалась за адресою: АДРЕСА_2.

11.07.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську з заявою, в якій просила витребувати з управління Пенсійного фонду України в м. Харків Комінтернівського району її пенсійну справу, про що свідчить копія відповідної заяви.

Згідно копії запиту пенсійної справи, Управління пенсійного фонду України в м. Лисичанську звернулось до Управління пенсійного фонду України в м. Харків Комінтернівського району для витребування пенсійної справи ОСОБА_1

З копії пенсійної справи вбачається, що позивачу призначена пенсія з 01.03.2016 року та як пенсіонер вона має рахунок в ПАТ «Державний ощадний банк» для отримання пенсії, також наявна заява позивача про перерахування йому пенсії на цей рахунок.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї по факту проживання №4056 від 06.10.2016 року ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2. При перевірці місця проживання двері ніхто не відчинив. В телефонному режимі ОСОБА_1 повідомила, що знаходиться у м. Луганську. За адресою було залишено повідомлення про перевірку фактичного місця проживання.

Згідно витягу з протоколу №16 засідання міської комісії з питань призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 17.10.2016 року, позивачу відмовлено у призначені (відновленні) соціальної виплати внутрішньо переміщеним особам, відповідно до п.13 Постанови КМУ від 08.06.2016 року №365.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 №1706-VII (далі - Закон № 1706-VII). Згідно статті 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Питання виплати пенсій врегульовані статтею 47 Закону №1058, відповідно до якої пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Підстави припинення виплати пенсії передбачені ст.49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-VI (далі - Закон №1058).

Згідно з ч.1 ст.49 Закону №1058 виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Судами встановлено, що відповідачем не приймалося рішення про припинення виплати пенсії позивачеві з березня 2016 року.

Отже висновок судів попередніх інстанцій про визнання протиправними дії пенсійного органу щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з березня 2016 року є правомірним.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті -пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 13 червня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя В.Ф. Мороз