Справа № 805/281/17-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Христофоров А.Б.
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року справа №805/281/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Компанієць І.Д.

Ястребової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Терзі Д.А.

за участю сторін по справі:

позивач: Помалюк І.В. (за довіреністю)

відповідач: ОСОБА_4 (за договором)

третя особа: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року по справі №805/281/17-а (головуючий І інстанції Христофоров А.Б.) за позовом Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до фізичної особи ОСОБА_6, третя особа - Маріупольска міська рада про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до фізичної особи ОСОБА_6 про стягнення податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб у сумі 197 369,00 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2017 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Маріупольську міську раду.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги те, що податковий борг у платника податків виник у період з 2014 по 2016 роки та податкова вимога про сплату боргу винесена у 2015 року, тобто до набрання чинності Закону України №1792. Судом першої інстанції не було враховано положення ст.58 Конституції України та безпідставно застосовано до спірних правовідносин п.38.2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України. Крім того, згідно з відомостями з ЄДР, місцезнаходженням відповідача є АДРЕСА_1. Спірна земельна ділянка також знаходиться у м.Маріуполь.

Третя особа у судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце апеляційного розгляду була повідомлена належним чином.

Третьою особо на адресу Донецького апеляційного адміністративного суду надіслано клопотання про розгляд адміністративної справи без участі представника третьої особи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного розгляду справи встановлено, що 10.07.2007 року між Маріупольською міською радою, як орендодавцем та відповідачем, як орендарем, був укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого відповідач на підставі рішення Маріупольської міської ради від 19.06.2007 року №5/13-2055 прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 0,7658 га, нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 216,42 грн/кв.м, орендна плата сплачується у розмірі 2% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки (на рік).

Предметом позову по цій справі є стягнення з відповідача податкового боргу з орендної плати згідно податкового повідомлення-рішення №1245-15 від 19.06.2014 року, яким відповідачеві було визначено суму податкового зобов'язання за платежем «Орендна плата з фізичних осіб» на суму 53 435,23 грн. , податкового повідомлення-рішення №19537-17 від 23.06.2015 року про визнання суми податкового зобов'язання за платежем «Орендна плата з фізичних осіб» на суму 66 739,47 грн., податкового повідомлення- рішення №84880-13 від 23.06.2016 року про визнання суми податкового зобов'язання за платежем «Орендна плата з фізичних осіб» на суму 95 638,46 грн., пеня за несвоєчасну сплату орендної плати 8 505,87 грн.

Наведені податкові повідомлення-рішення були отримані відповідачем, в адміністративному та судовому порядку не оскаржувалися, а тому є узгодженим грошовим зобовязанням.

Підпунктом 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

За приписами п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання наведеної норми позивачем було складено податкову вимогу форми «Ф» №4759 від 20.11.2015 р. на суму податкового боргу 101730,54 грн., яка була отримана відповідачем 27.11.2015р., що засвідчується відповідним поштовим повідомленням.

В матеріалах справи відсутні докази, що засвідчують погашення відповідачем податкового боргу. Згідно інтегрованої картки платника податків за відповідачем обліковується непогашена заборгованість по орендній платі з фізичних осіб та, у зв'язку з частковою сплатою суми заборгованості , податкова заборгованість становить 197 369,00 грн.

Погашення податкового боргу платника податків здійснюється відповідно до приписів ст.. 87-101 Податкового Кодексу України.

Згідно п.п 95.1-95.3 ст. 95 Податкового Кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З 01.01.2017 року набрав чинності Закон України № 1797-VIII від 21.12.2016 року, яким підрозділ 10. «Інші перехідні положення» розділу XX. «Перехідні Положення» Податкового кодексу України доповнено статтею 38, за приписами п. 38.2 якої на період проведення антитерористичної операції для платників податків, місцезнаходженням (місцем проживання) яких станом на 14 квітня 2014 року була тимчасово окупована територія та/або територія населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, і які станом на 1 січня 2017 року не змінили своє місцезнаходження (місце проживання) із зазначених територій на іншу територію України, зупиняється застосування норм статей 59, 60 (в частині податкових вимог), 87-101 цього Кодексу.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (надалі Закон №1669) період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014 року. На час вирішення справи Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався, тобто, період проведення АТО триває.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. N 1085-р (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1276-р) затверджено Перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», до якого включено, зокрема, смт Сартана (м. Маріуполь).

Враховуючи, що місцезнаходженням відповідача станом на 14 квітня 2014 року була територія населеного пункту, що розташована на лінії зіткнення, і станом на 1 січня 2017 року відповідач не змінив своє місцезнаходження, то в силу норм п. 38.2 Підрозділу 10. «Інші перехідні положення» розділу XX. «Перехідні положення Податкового кодексу України», з 01.01.2017р. у позивача відсутні правові підстави для застосування відносно відповідача норм статей 87-101 Податкового Кодексу України, а тому судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Посилання позивача на ті обставини, що м.Маріуполь не відноситься до окупованої території та/або до населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, колегії суддів не прийнято до уваги, оскільки місцезнаходженням (місцем проживання) відповідача є безпосередньо смт. Сартана (м. Маріуполь), що засвідчується даними паспорту.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року по справі №805/281/17-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року по справі №805/281/17-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвала прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 19 вересня 2017 року.

Ухвала у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 20 вересня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: Гаврищук Т.Г.

Судді: Компанієць І.Д.

Ястребова Л.В.