Справа № 826/7786/17
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 серпня 2017 року № 826/7786/17

Окружний адміністративний суд м.Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НіК»

до Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.04.2017р.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м.Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «НіК» (надалі - ТОВ «НіК», позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м.Києві (надалі - ГУ ДФС/податковий орган, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.04.2017р.

Представник позивача зазначає, що відповідачем протиправно винесено оскаржувані

податкові повідомлення-рішення, оскільки позивачем не було порушено норм податкового законодавства.

Представником відповідача на адресу суду подано письмові заперечення, в яких зазначив про правомірність винесених податкових повідомлень-рішень та безпідставність вимог позивача.

На підставі ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАСУ) судом ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На підставі та у відповідності пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.11 п.78.1, п.78.2 ст.78 Податкового кодексу України на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 19.01.2017р. по справі №757/3250/17-к винесеної за клопотанням прокурора Київської місцевої прокуратури №6 м.Києва в межах кримінального провадження від 30.08.2016р. №0000108 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України видано наказ від 13.02.2017р. №1008, направлень від 14.02.2017р. №108/26-15-14-02-02, 109/26-15-14-02-02, 220/26-15-14-02-02, 262/26-15-14-06-03, від 16.02.2017р. №409/26-15-14-03-03, від 21.02.2017р. №1083/26-15-14-04-06 та проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «НіК» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015р. по 19.01.2017р.

За результатом перевірки складено Акт перевірки №83/26-15-14-02-2/31305795 від 14.03.2017р., яким встановлено порушення п.44.2 ст.44, пп134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 4 055 945грн, в тому числі за 2015 рік на суму 4055945грн.; п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість, на загальну суму 3 755 505грн, у тому числі за грудень 2015 року на суму 3 755 505грн.

На підставі Акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 13.04.2017р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 5 633 258грн. (за основним платежем 3 755 505грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1 877 753грн.) та від 13.04.2017р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 4 055 945грн.

Позивач вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням вимог законодавства звернувся до суду з відповідним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між ТОВ «НіК» (Покупець) та ТОВ «ПТК «Материк» (Постачальник) укладено договір поставки від 01.12.2015р. №0112-1, за умовами якого Постачальник прийняв на себе зобов'язання передати у встановлений строк (строки) у власність Покупця на умовах визначених Договором, Специфікаціями до нього Товар, а Покупець зобов'язується прийняти товар (товари) і оплатити його на умовах визначених Договором.

В підтвердження виконання умов Договору позивачем надано суду наступні документи: квитанція №1 про реєстрацію ПН/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН-; податкова накладна №142 від 10.12.2015р.; квитанція №1 про реєстрацію ПН/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН-; податкова накладна №141 від 10.12.2015р.; квитанція №1 про реєстрацію ПН/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН-; податкова накладна №140 від 10.12.2015р.; квитанція №1 про реєстрацію ПН/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН-; податкова накладна №139 від 10.12.2015р.; квитанція №1 про реєстрацію ПН/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН-; податкова накладна №138 від 10.12.2015р.; квитанція №1 про реєстрацію ПН/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН-; податкова накладна №137 від 10.12.2015р.; квитанція №1 про реєстрацію ПН/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН-; податкова накладна №136 від 10.12.2015р.; квитанція №1 про реєстрацію ПН/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН-; податкова накладна №135 від 10.12.2015р.; квитанція №1 про реєстрацію ПН/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН-; податкова накладна №134 від 10.12.2015р.; квитанція №1 про реєстрацію ПН/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН-; податкова накладна №133 від 10.12.2015р.; квитанція №1 про реєстрацію ПН/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН-; податкова накладна №132 від 10.12.2015р.; квитанція №1 про реєстрацію ПН/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН-; податкова накладна №131 від 10.12.2015р.; квитанція №1 про реєстрацію ПН/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН-; податкова накладна №130 від 10.12.2015р.; квитанція №1 про реєстрацію ПН/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН-; податкова накладна №129 від 10.12.2015р.; квитанція №1 про реєстрацію ПН/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН-; податкова накладна №128 від 10.12.2015р.; квитанція №1 про реєстрацію ПН/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН-; податкова накладна №127 від 10.12.2015р.; квитанція №1 про реєстрацію ПН/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН-; податкова накладна №126 від 10.12.2015р.; квитанція №1 про реєстрацію ПН/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН-; податкова накладна №125 від 10.12.2015р.; квитанція №1 про реєстрацію ПН/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН-; податкова накладна №124 від 10.12.2015р.; квитанція №1 про реєстрацію ПН/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН-; податкова накладна №123 від 10.12.2015р.; квитанція №1 про реєстрацію ПН/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН-; квитанція №1 про реєстрацію ПН/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН-; податкова накладна №121 від 10.12.2015р.; квитанція №1 про реєстрацію ПН/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН-92616; податкова накладна №120 від 10.12.2015р.; квитанція №1 про реєстрацію ПН/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН-; податкова накладна №119 від 10.12.2015р.; податкова накладна №122 від 10.12.2015р.; податкова накладна №143 від 25.12.2015р.; податкова накладна №144 від 25.12.2015р.; податкова накладна №145 від 25.12.2015р.; податкова накладна №146 від 25.12.2015р.; податкова накладна №147 від 25.12.2015р.; податкова накладна №148 від 25.12.2015р.; податкова накладна №149 від 25.12.2015р.; податкова накладна №150 від 25.12.2015р.; податкова накладна №151 від 25.12.2015р.; податкова накладна №152 від 25.12.2015р.; податкова накладна №153 від 25.12.2015р.; податкова накладна №154 від 25.12.2015р.; податкова накладна №155 від 25.12.2015р.; податкова накладна №156 від 25.12.2015р.; податкова накладна №157 від 25.12.2015р.; податкова накладна №158 від 25.12.2015р.; податкова накладна №159 від 25.12.2015р.; податкова накладна №160 від 25.12.2015р.; податкова накладна №161 від 25.12.2015р.; податкова накладна №162 від 25.12.2015р.; податкова накладна №163 від 25.12.2015р.; податкова накладна №164 від 25.12.2015р.; податкова накладна №165 від 25.12.2015р.; податкова накладна №166 від 25.12.2015р.; податкова накладна №167 від 25.12.2015р.; податкова накладна №168 від 25.12.2015р.; податкова накладна №169 від 25.12.2015р.; податкова накладна №170 від 25.12.2015р.; податкова накладна №171 від 25.12.2015р.; податкова накладна №172 від 25.12.2015р.; податкова накладна №173 від 25.12.2015р.; податкова накладна №174 від 25.12.2015р.; податкова накладна №175 від 25.12.2015р.; податкова накладна №176 від 25.12.2015р.; податкова накладна №177 від 25.12.2015р.; податкова накладна №178 від 25.12.2015р.; податкова накладна №179 від 25.12.2015р.; податкова накладна №180 від 25.12.2015р.; податкова накладна №181 від 25.12.2015р.; податкова накладна №182 від 25.12.2015р.; податкова накладна №183 від 25.12.2015р.; податкова накладна №184 від 25.12.2015р.; податкова накладна №185 від 25.12.2015р.; податкова накладна №186 від 25.12.2015р.; податкова накладна №187 від 25.12.2015р.; податкова накладна №188 від 25.12.2015р.; податкова накладна №189 від 25.12.2015р.; податкова накладна №190 від 25.12.2015р.; податкова накладна №191 від 25.12.2015р.; податкова накладна №192 від 25.12.2015р.; податкова накладна №193 від 25.12.2015р.; податкова накладна №194 від 25.12.2015р.; податкова накладна №195 від 25.12.2015р.; податкова накладна №196 від 25.12.2015р.; розрахунок №2 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №155; розрахунок №3 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №156; розрахунок №4 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №157; розрахунок №5 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №158; розрахунок №6 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №159; розрахунок №7 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №160; розрахунок №8 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №161; розрахунок №9 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №162; розрахунок №10 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №163; розрахунок №11 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №164; розрахунок №12 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №165; розрахунок №13 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №166; розрахунок №14 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №167; розрахунок №15 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №168; розрахунок №16 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №169; розрахунок №17 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №170; розрахунок №18 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №171; розрахунок №19 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №172; розрахунок №20 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №173; розрахунок №21 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №174; розрахунок №22 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №175; розрахунок №23 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №176; розрахунок №24 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №177; розрахунок №25 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №178; розрахунок №26 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №179; розрахунок №27 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №180; розрахунок №28 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №181; розрахунок №29 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №182; розрахунок №30 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №183; розрахунок №31 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №184; розрахунок №32 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №185; розрахунок №33 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №186; розрахунок №34 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №187; розрахунок №35 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №188; розрахунок №36 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №189; розрахунок №37 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №190; розрахунок №38 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №191; розрахунок №39 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №192; розрахунок №40 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №193; розрахунок №41 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №194; розрахунок №42 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №195; розрахунок №43 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №196; розрахунок №44 від 18.03.2016р. коригування кількісних і вартісних показників до ПН від 25.12.2015р. за №154; копія Договору про закупівлю робіт № від 13.11.2015р.; копія Видаткової накладної №ЦБНК0001506 від 15.12.2015р.; копія сторінок Книгу обліку довіреностей; копія банківської виписки за 22.12.2015р.; копія банківської виписки за 25.12.2015р.; копія банківської виписки за 29.12.2015р.; копія банківської виписки за 30.12.2015р.; копія банківської виписки за 18.01.2016р.; копія банківської виписки за 22.01.2016р.; копія банківської виписки за 22.02.2016р.; копія банківської виписки за 24.02.2016р.; копія банківської виписки за 11.03.2016р.; копія банківської виписки за 17.03.2016р.; копія банківської виписки за 14.04.2016р.; копія банківської виписки за 22.04.2016р.; копія банківської виписки за 25.04.2016р.; копія банківської виписки за 26.04.2016р.; копія банківської виписки за 27.04.2016р.; копія банківської виписки за 19.05.2016р.; копія банківської виписки за 02.12.2016р.; копія банківської виписки за 05.12.2016р.; копія банківської виписки за 06.12.2016р.; копія банківської виписки за 07.12.2016р.; копія банківської виписки за 08.12.2016р.; копія Договору поставки від 09.10.2015р. №0910-2/15; копія довіреності представника; копія Договору будівельного підряду від 04.12.2015р. №; копія Договору будівельного підряду від 04.12.2015р. №; копія Договору будівельного підряду від 04.02.2016р. №04-1/02-16; копія Договору будівельного підряду від 04.02.2016р. №04-2/02-16; копія договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 11.07.2012р. №255; копії Товаро-транспортних накладних; копія заявки на перевезення вантажу від 09.12.2015р. та 10.12.2015р.; копія Товарно-транспортної накладної №б/н від 10.12.2015р.; копії заявок на перевезення вантажу від 25.12.2015р. та 26.12.2015р.; копії Товарно-транспортних накладних №б/н від 25.12.2015р.; копії заявок на перевезення вантажу від 29.12.2015р. та 31.12.2015р.; копія Товарно-транспортних накладних №б/н від 31.12.2015р.; копія Товарно-транспортної накладної від 13.12.2015р. №131215; копії Товарно-транспортних накладних від 13.12.215р.; копія Договору поставки від 09.10.2015р. №0910-2/15; копія Договору поставки від 16.11.2015р. №1611-1/15; копія Договору поставки від 23.11.2015р. №2311-2/15 та копія довідки Державної фінансової інспекції в м.Києві від 01.04.2016р. №09-31/401, судом досліджено первинну документацію та копії залучено до матеріалів справи.

Як вбачається з вищезазначених документів по Договорам поставки сторонами складено видаткові накладні на загальну вартість поставлених товарів.

В бухгалтерському обліку взаєморозрахунки з ТОВ «НіК» відображені наступним чином: Дт 281 «Товари» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», Дт 644 «Податковий кредит» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», Дт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» Кт 311 «поточні рахунки в національній валюті».

Відповідно до банківських виписок ТОВ «НіК», бухгалтерських регістрів по рахунку 631 дебіторська/кредиторська заборгованість ТОВ «НіК» перед ТОВ «ПТК «Материк» - відсутня.

В Акті перевірки податковим органом зазначено, що вироком Печерського районного суду м.Києва від 21.11.2016р. №757/3250/17-к ОСОБА_1 (керівника та бухгалтера ТОВ «ПТК «Материк») визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України, а тому всі господарські операція між позивачем та його контрагентом є фіктивними.

Так, відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідності до п.п.6, 7 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ №1246 від 29.12.2010р. (надалі - Порядок) після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної в електронній формі та надсилає її засобами телекомунікаційного зв'язку до ДФС, яка здійснює розшифрування, перевіряє електронний цифровий підпис, визначає відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, та у разі відсутності причин для відмови проводить її реєстрацію.

Згідно з пп.5 п.9 вказаного Порядку, причиною відмови у прийнятті податкової накладної до реєстрації є порушення вимог, установлених п.201.1 ст.201 ПК України, тобто, зокрема і вимог щодо електронного підпису уповноваженою платником особою.

Пунктом 1 Порядку, встановлено, що Подання податкової накладної та/або розрахунку коригування ДФС в електронній формі здійснюється відповідно до Порядку підготовки і подання податкових документів в електронній формі засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженого в установленому порядку.

Подання податкової накладної ДФС в електронній формі здійснюється відповідно до Порядку підготовки і подання податкових документів в електронній формі засобами телекомунікаційного зв'язку, а саме - Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України №233 від 10.04.2008р. (надалі - Інструкція).

Згідно із п.5.1 розділу III Інструкції, платник податків отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб підприємства, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатки підприємства. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці.

Відповідно до Інструкції платник податку може надіслати до органу доходів і зборів засобами телекомунікаційного зв'язку податкові документи в електронному вигляді, після того як з органом доходів і зборів укладено договір про визнання електронних документів, а також органу доходів і зборів надано посилені сертифікати відкритих ключів, сформовані акредитованим центром сертифікації ключів.

З матеріалів справи вбачається, що податковий орган не заперечує, що контрагентом позивача було надіслано в електронному вигляді податкові накладні та дані документи зареєстровані в базі ДФС.

Суд визнає нормативно необґрунтованими посилання відповідача на недоведеність реальності господарських операцій з поставок спірних партій товарів через відсутність у позивача товарно-транспортних накладних на підтвердження транспортування таких товарно-матеріальних цінностей постачальниками. У відповідності до норм чинного законодавства (зокрема, Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001р. №2344-ІІІ, Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила), затверджених Наказом Мінтрансу України від 14.10.1997р. №363, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.02.1998р. за № 128/2568, та Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306) товарно-транспортна накладна (далі - ТТН) призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, а відтак визначає безпосередньо взаємовідносини по виконанню перевезення вантажів для обліку транспортної роботи.

Таким чином, правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку платника податків. Документи обумовлені правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом, зокрема, ТТН та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Аналогічні висновки наведені в Ухвалах Вищого адміністративного суду України: від 05.10.2016р. №К/800/46649/15, від 14.07.2016р. №К/800/8404/16, від 12.07.2016р. №К/800/53345/15, від 27.10.2014р. № К/800/28931/14, від 30.10.2014р. №К/9991/64001/12.

Оформлення ТМЦ, здійснюється згідно Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР №П-6 від 15.06.1965р. та Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР П-7 від 25.04.1966р., оскільки право платника податку на формування податкового кредиту не пов'язується із наявністю у нього саме такого документу.

Окрім того, суд звертає увагу, що за умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об'єктивної зміни складу активів платника податків - покупця, будь-які порушення постачальниками/продавцями товару (послуг) податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не можуть бути підставою для позбавлення покупця права на податковий кредит.

Платник податку на додану вартість (покупець товару) не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням постачальниками товару (послуг) вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів. Такий платник не повинен притягуватися до відповідальності в тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію.

Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару від виконання податкових зобов'язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 03.07.2013р. по справі № К/800/27746/13.

Крім того, за п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 "Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними": при кваліфікації правочину за ст.228 Цивільного кодексу України має враховуватись вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі.

В частині щодо посилань відповідача в акті перевірки на вирок Печерського районного суду м.Києва від 21.11.2016р. у справі №757/52834/16-к, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.205 КК України фіктивне підприємництво це створення або придбання суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона.

У п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003р. №3 роз'яснюється, що як незаконну діяльність, про яку йдеться у ст.205КК, слід розуміти такі види діяльності, які особа або не має права здійснювати взагалі, або ж, маючи право на це за певних умов чи з дотриманням певного порядку, здійснює з їх порушенням.

Згідно зі ст.17 Кримінального процесуального кодексу України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відносно вироку Печерського районного суду м.Києва від 21.11.2016р. у справі №757/52834/16-к, яким ОСОБА_1 визнано винно у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205 КК України, суд відхиляє його, оскільки в ньому не надавалась оцінка господарським операціям ТОВ «ПТК «Материк» з позивачем, а лише встановлено факт реєстрації контрагента.

Суд звертає увагу, що відповідачем не було надано доказів наявності вироку суду відносно будь-кого - позивача та контрагента за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.205 КК України (фіктивне підприємництво), а договори, укладений позивачем з даним товариством, до теперішнього часу у судовому порядку не визнано недійсними.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Вищого адміністративного суду України від 20.07.2016р. по справі №К/800/11516/16; в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25.03.2008р. по справі № К-23642/07.

Під час розгляду справи, судом зроблено висновки, що висновки податкового органу мають характер припущень та не підтверджені належними та допустимими доказами, ураховуючи, що обов'язок доведення правомірності прийнятого рішення згідно із ч.2 ст.71 КАСУ покладається на відповідача.

В рішенні Вищого адміністративного суду України від 07.09.2016р. по справі №К/800/31623/15, за змістом якого неприпустимим є притягнення до відповідальності однієї компанії за неправомірні дії іншої компанії, що також підтверджується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка, в свою чергу, для національних судів є "джерелом права".

Пунктом 71 рішення у справі "Булвес" АД проти Болгарії" ЄСПЛ зазначив, що "компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків".

Викладені відповідачем аргументи для збільшення позивачу податкового зобов'язання з ПДВ є недостатніми, позбавлення платника податку права на податковий кредит з податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту є несправедливим, оскільки податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, знаходження за заявленою юридичною адресою тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 31.01.2011 року у справі № 21-47а10, відповідно до якої чинне законодавство не ставить у залежність право платника податків на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства його контрагентом.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Отже, господарська операція пов'язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень.

За змістом рішення Вищого адміністративного суду України від 20 липня 2016 року у справі №К/800/3837/16 наголошено на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумними сумнівом". Так, наведені інспекцією аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентом, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статті 70 КАС України. Чинним законодавством України на сторону господарських операцій - покупця товару (робіт, послуг), який є платником податків, не покладено обов'язку в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії постачальників товару (послуг) зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування валових витрат та податкового кредиту.

Окрім іншого, необхідно зауважити, що навіть встановлення факту взаємовідносин контрагента Позивача з фіктивним суб'єктом господарювання не є безумовним доказом ознак фіктивності у діяльності позивача, оскільки приписи чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства не ставили у залежність право формування позивачем податкового кредиту від добросовісності платника податку, з яким суб'єкт господарювання перебував у господарських правовідносинах.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що невиконання такими особами податкових зобов'язань тягне за собою настання відповідальності лише для зазначених суб'єктів і не може бути підставою для притягнення до відповідальності іншого суб'єкта господарювання.

Водночас, зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі, передбачений ч.4 ст.11 КАС України, зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

У відповідності до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, Контролюючим органом безпідставно застосовано штрафні санкції у розмірі 50%, оскільки попереднє донарахування по податку на додану вартість було визнано протиправним та скасовано рішенням суду.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне захистити порушені права позивача шляхом визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форми «Р» від 13.04.2017р. № та №.

Згідно із приписами ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.69-71, 94, 122, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м.Києва, -

ПОСТАВНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 13.04.2017р. № та №.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві за рахунок державних асигнувань на користь ТОВ «НіК» () судові витрати в сумі 145338,05грн.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.В. Смолій