Справа № 814/835/17
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв
18.09.2017 р. № 814/835/17
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гордієнко Т.О., суддів Біоносенка В.В., Лісовської Н.В., за участю секретаря судового засідання Ополинського О.В.,позивача ОСОБА_1 , пр. позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , пр. відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1
доКомандира військової частини НОМЕР_1 капітан 1 рангу ОСОБА_6 , АДРЕСА_2 АДРЕСА_3

провизнання протиправним та скасування наказу від 05.07.2016р. №176,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до адміністративного суду з позовною заявою (з урахуванням змінених позовних вимог) до Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , Міністерства оборони України, Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування наказу Командира військової частини НОМЕР_1 від 05.07.2016 року № 176 в частині звільнення капітана 3 рангу ОСОБА_1 з посади командира роти старшого викладача навчальної роботи з військової служби у запас згідно пп. б п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу за станом здоров`я; визнання протиправним та скасування наказу Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 07.06.2016 року № 75 з військової служби у запас за пп. б п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу за станом здоров`я; поновлення капітана 3 рангу ОСОБА_1 на посаді командира роти старшого викладача навчальної роботи з 14.08.2016 року; зобов`язання Міністерство оборони України здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 матеріальне та грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 14.08.2016 року по дату поновлення на військовій службі.
Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що фактичного наміру залишати службу не мав, хотів перевестись на спокійну службу, для припинення тиску на нього командира військової частини, який впливає на погіршення стану його здоров`я.
Відповідачі надали заперечення проти позову, просять у задоволенні позову відмовити, оскільки звільнення відбулось відповідно до вимог чинного законодавства, в зв`язку із висновком ВЛК про непридатність позивача до військової служби та не висловленням позивачем бажання продовжувати службу.
Заслухав пояснення представників сторін, дослідив матеріали справи, суд встановив:
Позивач проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира роти-старшого викладача навчальної роти.
До управління особового складу штабу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України надійшли документи щодо звільнення ОСОБА_1 . Командування військової частини НОМЕР_1 клопотало про звільнення офіцера з метою збереження його життя та здоров`я № 1706 від 31.05.2016.
У поданні від 21.05.2016 ОСОБА_6 клопотав про звільнення позивача, оскільки військовослужбовець визнаний непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатним у військовий час. Бесіда з питань звільнення з офіцером проведена, офіцер зі звільненням не згодний, але бажання продовжувати військову службу не висловив, будь-яких прохань та побажань не заявив, з аркушем бесіди ознайомлюватись відмовився.
Свідоцтво про хворобу № 245 від 04.05.2016 року свідчить, що постановою ВЛК позивач на підставі ст.41-б, 39-в графи ІІІ Розкладу хвороб визнаний непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у військовий час.
Командир в/ч ОСОБА_6 при зверненні до Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (лист від 31.05.2016) зазначив, що офіцер перебував на обстеженні та лікуванні30.11-21.12.2015, 22.12-12.01.2016,14.01.-29.01.2016, 16.03- 01.04.2016, був звільнений від виконання службових обов`язків у зв`язку із хворобою на підставі медичного висновку: 02.04-17.04.2016, 20.04.-05.05.2016, 06.05.-20.05.2016,25.05-28.05.2016.
Тимчасово виконуючий обов`язки медичної служби Командування ВМС ЗСУ від 31.05.2016 Т.М. Довгаль доповів, що проведене лікування позивача мало незначний позитивний ефект, в зв`язку з чим він був направлений на ВЛК з метою визначення придатності до військової служби. Анамнез та перебіг захворювання, помірна ефективність проведеного лікування, прогноз якості життя подальше продовження військової служби ОСОБА_1 на займаній посаді на даний час недоцільне.
07.06.2016 року командувач Військово-Морських Сил Збройних Сил України прийняв наказ № 75 про звільнення позивача зі служби.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 176 від 05.07.2016 року командира 3 рангу ОСОБА_1 , командира роти-старшого викладача навчальної роти, звільненого наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 07.06.2016 № 75 з військової служби у запас за пп. «б» п.1 ч.8 ст.26 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я) вважати, що справи та посаду здав 05.07.2016 року.
Довідка до акта медико-соціальної комісії № 435596 від 15.06.2016 свідчить, що ОСОБА_1 непридатний до праці на період активної реабілітації, ІІ група інвалідності.
Відповідно до пп. «б» п.1 ч.8 ст.26 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу» під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці: за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу.
Позивач у позовній заяві зазначив, що у нього був незадовільний стан здоров`я після перенесеного інсульту у 2015 році, а саме оніміння лівої руки, не міг розмовляти, ходити не міг нормально. Такі підстави він зазначив у позові для визнання поважною причини пропуску звернення до суду.
Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що не звертая уваги на його стан здоров`я, він намагався продовжувати службу, що підтверджується рапортом від 05.05.2016 року, в якому він клопотав про перевід до військової частини НОМЕР_2 № 2548 від 05.05.2016 на нижчу посаду, в зв`язку зі станом здоров`я, про що надана письмова згода командира військової частини НОМЕР_2 .
Позивач надав письмову згоду командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_7 від 05.05.2016 про переведення позивача до військової частини НОМЕР_2 на посаду старшого оперативного чергового відділення бойового управління в/ч.
В судовому засіданні позивач суду пояснив, що рапорт та відношення (письмову згоду) командира в/ч НОМЕР_2 здав до стройової частини 05.05.2016.
З 06.05.по 20.05 2016 позивач був на лікарняному, коли повернувся з лікарняного йому повідомили, що рапорт не розглянутий .
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_6 суду пояснив, що ніякого рапорта від 05.05.2016 року про переведення позивача до іншої частини не отримував. Про його бажання перевестись до іншої військової частини дізнався з його сторінки у фейсбуке. Коли 20.05.2016 проводив бесіду з позивачем він був не згодний зі звільненням, але будь яких заяв та побажань стосовно подальшого продовження служби не висловив.
Рапорт позивача від 05.05.2016 не містить ніяких вхідних штампів військової частини про його отримання.
Представник Командування ВМС ЗСУ суду пояснив, що позивач письмової згоди на продовження служби не надавав.
В судовому засіданні позивач неодноразово наполягав на тому, що у командира частини упереджене до нього ставлення, що призводить до порушення ОСОБА_6 його прав. Це твердження позивача було спростовано наданим відповідачем- командиром військової частини актом комплексної перевірки військової частини НОМЕР_1 № 52 , у висновку якого зазначено, що капітан І рангу ОСОБА_6 своїми діями керівних документів, щодо проходження служби військовослужбовцями не порушував.
Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Оцінюючи докази відповідно до ст. 86 КАС України , суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, оскільки висновок ВЛК, МСЕК свідчать, що позивач непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у військовий час, є інвалідом ІІ групи.
Також про незадовільний стан здоров`я свідчить те, що тільки в квітні 2017 року позивач зміг звернутись до суду з позовом про скасування наказів, які були прийняті 07.06.2016 та 05.07.2016, оскільки стан його здоров`я унеможливлював таке звернення.
Доказів того, що позивач висловив бажання продовжувати військову службу або командиру частини ОСОБА_6 , або командувачу ВМС ЗСУ позивач суду не надав.
Посилання позивача на те, що його бажання перевестись до іншої частини та згода командира військової частини НОМЕР_2 на його переведення свідчить про його бажання продовжувати військову службу не приймаються судом до уваги, оскільки дослідженні в судовому засіданні докази свідчать, що рапорт позивача від 05.05.2016 року командир частини не отримував.
Посилання представника позивача на те, що командир частини в судовому засіданні самостійно повідомив, що йому було відомо про бажання позивача перевестись до іншої військової частини , про яке він дізнався із сторінки позивача у фейсбуці ніяким чином не узгоджується з нормами Закона України « Про військовий обов`язок і військову службу» та такий вид повідомлення не передбачено жодною нормою права.
Бажання позивача продовжувати військову службу повинно узгоджуватись з об`єктивними причинами, а саме можливістю за станом здоров`я виконувати ним свої службові обов`язки, оскільки військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я (ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Надані суду письмові докази про стан здоров`я ОСОБА_1 свідчать, що у зв`язку із значним погіршенням його здоров`я протягом 2016 року обов`язків командира роти-старшого викладача він не виконував, до несення служби у добовому наряді не залучався, участі у житті військової частини не брав.
Посилання позивача на те, що на сьогоднішній день стан його здоров`я покращився, що надає можливість продовжувати йому військову службу, не позбавляє його права повторно укласти контракт на проходження військової служби на посаді, яка буде відповідати його стану здоров`я.
За таких обставин, позов задоволенню не підлягає.
Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий суддя Т. О. Гордієнко

Суддя В.В. Біоносенко

Суддя Н.В. Лісовська

Повний текст постанови складено відповідно до частини 3 статті 160 КАС України та підписано судом 22.09.2017р.