Справа № 728/4/17
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2017-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

29 серпня 2017 року м. Київ К/800/29210/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз В.Ф., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 01 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання незаконною та скасування постанови від 19.12.2016 р. № 0704/10200/16 про порушення митних правил, якою до позивача застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Постановою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 01 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року, в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 10.06.2016 р. позивачем на митну територію України було ввезено автомобіль марки «BMW 330» номер кузову НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2.

Зазначений транспортний засіб перебуває під митним контролем та мав бути доставлений позивачем до митних органів в термін, що не перевищує 10 діб з дня ввезення, тобто до 21.06.2016 р., чого позивачем зроблено не було.

29.06.2016 р. листом № 2469/25-70-26-01 позивача було повідомлено про проведення відповідачем перевірочних заходів за фактом порушення ним зобов'язання про транзит автомобіля на митну територію України 10.06.2016 р. та запрошено його терміново прибути до управління боротьби з митними правопорушеннями Чернігівської митниці ДФС у строк до 08.07.2016 р. для надання пояснень щодо зазначених обставин.

Вказане запрошення позивачем отримано 07.07.2016 р.

Станом на 05.12.2016 р. позивач до митниці не прибув і з приводу продовження строку доставки вищезазначеного автомобіля до митниці не звертався.

05.12.2016 р. у відношенні позивача складено протокол № 0704/10200/16 про порушення митних правил за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

У зв'язку з цим позивачу було направлено відповідне повідомлення щодо зазначених обставин та про призначення розгляду справи про порушення ним митних правил на 19.12.2016 р., у розгляді якої позивача запрошено взяти участь.

Зазначене повідомлення позивачем було отримано 08.12.2016 р.

Станом на 19.12.2016 р. від позивача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи і у вказану дату до митного органу він не з'явився.

19.12.2016 р. Чернігівською митницею ДФС була винесена постанова у справі про порушення митних правил № 0704/10200/16, відповідно до якої позивача визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. у зв'язку з тим, що проведеною Чернігівською митницею ДФС перевіркою встановлено, що автомобіль марки «BMW 330» з номером кузову НОМЕР_1 та державним номерним знаком НОМЕР_2 ввезено позивачем 10.06.2016 р. в митному режимі «транзит» через пункт пропуску в зоні діяльності Житомирської митниці ДФС та не вивезено за межі митної території України в терміни, визначені ст. 95 Митного кодексу України, а саме до 21.06.2016 р.

22.12.2016 р., тобто після розгляду вказаної справи про порушення митних правил, до митного органу надійшло клопотання від позивача про відкладення її розгляду.

Позивач, вважаючи постанову від 19.12.2016 р. № 0704/10200/16 про порушення митних правил протиправною, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскаржувана постанова митного органу є законною.

Суд касаційної інстанції погоджується з таким висновком судів попередніх інстанції, виходячи з наступного.

Ч. 3 ст. 470 МК України також передбачено, що перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ч. 1 ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 92 МК України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України. У митний режим транзиту можуть бути поміщені товари, транспортні засоби комерційного призначення незалежно від їх митного статусу.

Ст. 95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 252 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі правопорушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Також слід зазначити, що підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, є повідомлення митного органу про факт аварії чи дії непереборної сили, а тому оскільки позивачем не виконано цього обов'язку то і в митного органу не було можливості здійснити перевірку цих обставин.

За відсутності належних та допустимих доказів, які б могли підтвердити факт дії обставин аварії чи непереборної сили та їх зв'язок з несправностями автомобіля, суди дійшли правильного та обгрунтованого висновку про відмову у задоволені позову.

Відповідно ст. 526 МК України передбачено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що митним законодавством регламентовано чіткий та послідовний порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, зокрема за ч. 3 ст. 470 МК України.

При цьому, наведені правові норми, закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі на участь у розгляді її справи, також містять й певні застереження, націлені на попередження зловживання особою такими правами та на забезпечення належної реалізації митними органами наданих їм повноважень.

Водночас, одним із зазначених застережень є можливість розгляду митним органом справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, якщо вона була попереджена належним чином про дату, час та місце розгляду її справи і станом на таку дату від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду.

Виходячи з цього, судами встановлено, що позивач перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки транспортного засобу, про що складено відповідний протокол.

Доводи скаржника про те, що 19.12.2016 р. ним було направлено клопотання про перенесення розгляду його справи, судами не було взято до уваги, оскільки таке клопотання відповідачем отримано лише 22.12.2016 р. і позивач, завчасно знаючи про дату, час та місце розгляду його справи, мав можливість або заздалегідь прибути до митного органу для надання відповідних пояснень, або принаймні забезпечити завчасне надходження його клопотання до митного органу, враховуючи Правила надання послуг поштового зв'язку, затверджені постановою КМУ від 05.03.2009 р. № 270, та строки доставки поштової кореспонденції.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті -пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 01 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя В.Ф. Мороз