Справа № 756/6218/17
Суддя: Васалатій К. А.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

20.09.2017 Справа № 756/6218/17
Унікальний № 756/6218/17
Справа № 2-а/756/254/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року Оболонський районний суд міста Києва

в складі головуючого судді Васалатія К.А.

за участі секретаря Ільченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Борисполі ДПП в особі інспектора роти № 1 Управління патрульної поліції у м. Борисполі ДПП лейтенанта Ганжи Олександра Геннадійовича про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 30.04.2017 р. приблизно о 08 год. 30 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1 він рухався в аеропорт «Бориспіль». Під час руху несподівано автомобіль вийшов з ладу та вимкнувся. Щоб не заважати іншим учасникам дорожнього руху та не створювати затору на дорозі, позивач штовхаючи, прибрав автомобіль на вільне узбіччя дороги та став з'ясовувати причину поломки. У цей час до його авто під'їхала патрульна машина і інспектор патрульної поліції УПП Ганжа О.Г. звинувативши позивача у порушенні правил стоянки на забороненому місці, та перевіривши документи, склав на позивача постанову серії АР № 786601 з накладенням штрафу в сумі 255 грн. за порушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про

Зі слів позивача, намагаючись довести свою правоту він висловив свою незгоду з обвинуваченням, так як зупинка була вимушена, і що п. 15.14. ПДР України встановлено, що у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб для запобігання дорожньо-транспортним пригодам, на що інспектор поліції Ганжа О.Г. запропонував позивачу звернутись до суду;

Тому просить суд визнати постанову інспектора Ганжи О.Г. протиправною та скасувати її, а провадження закрити.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, надіслав свою заяву щодо підтримки позову.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції у м. Борисполі ДПП в особі ІПП Ганжи О.Г. в судове засідання також не з'явився, надіслав 19.08.2017 р. на адресу суду письмові заперечення з відеодоказом на СД-диску, а 20.09.2017 р. (вдень слухання справи) клопотання щодо не можливості появи у судове засідання та з проханням перенести судовий розгляд справи.

Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належним чином повідомлених про дату та час розгляду справи.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини, що викладені нижче.

Так судом встановлено, що 30.04.2017 р. приблизно о 08 год. 30 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1 у м. Бориспіль здійснив невимушену стоянку у зоні дії дор. знаку «3.35 «Стоянка заборонена», чим порушив розділ 33 ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Крім того, суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у ньому документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами адміністративного впливу проводяться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону.

Як роз`яснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. Дана вимога також порушена відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, складена відповідачем не в автоматичному режимі.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395 (далі - Інструкція).

Так, п. 4 Розділу І вказаної Інструкції встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст. 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), ч. 1,2, 3 5 і 6 ст. 121, ст. 121-1, 121-2, ч. 1, 2 і 3 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст. 124-1, ст. 125, 126, ч. 1, 2 і 3 ст. 127, ст. 128, 129, ст. 132-1, ч. 6 і 11 ст. 133-1, ч. 1, 2 і 3 ст. 140 КУпАП.

Відповідно п.п. 1, 2, 5 Розділу IV вказаної Інструкції передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст. 283 КУпАП. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

За вимог п. 2 Розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), ч. 1,2, 3 5 і 6 ст. 121, ст. 121-1, 121-2, ч. 1, 2 і 3 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст. 124-1, ст. 125, 126, ч. 1, 2 і 3 ст. 127, ст. 128, 129, ст. 132-1, ч. 6 і 11 ст. 133-1, ч. 1, 2 і 3 ст. 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому ст. 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, в розрізі даних правовідносин, які виникли між сторонами у зв'язку із складанням оскаржуваної постанови, відповідачем були дотримані вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 р. № 1395 в частині складання постанови за місцем вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, оскаржувана постанова винесена відповідачем не в автоматичному режимі, у зв'язку з чим складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення не вимагається.

Обґрунтовуючи відсутність в своїх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: порушення правил зупинки, стоянки у зв'язку із несправністю автомобіля, про що ним було попереджено шляхом увімкнення аварійної сигналізації в автомобілі.

Згідно до п. 15.14. Розділу 15 Правил дорожнього руху України, у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами п. 9.9-9.11 цих Правил.

При цьому п. 9.9.-9.11 Правил визначено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Як передбачено ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Ч. 2 ст. 70 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Ч. 3 ст. 70 КАС України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, а відповідно до ч. 4 ст. 70 Кодексу, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Враховуючи факт того, що позивач ОСОБА_1 заперечує про скоєння ним адміністративного правопорушення - здійснення стоянки у м. Бориспіль, а представник відповідача - УПП у м. Борисполі ДПП до своїх заперечень було надано відеодоказ, а саме відео з нагрудної камери працівника поліції (хто дана особа встановити не можливо), із даного запису вбачається, що місцем зйомки є один з терміналів аеропорту «Бориспіль», а не саме місто Бориспіль, як вказано у оскаржуваній постанові, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1, так як відеодоказ так і не підтвердив правоту працівника поліції, а лише показав дії сторонніх осіб, рухи руками ІПП та вміння писати у процесуальних документах, а тому постанова про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, . ст. 7, 251, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 р. № 1395, Правилами дорожнього руху України, ст. ст. 18, 41, 71, 159, ст. 161, 162, 163, 171-2 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити часткове.

Скасувати постанову інспектора роти № 1 УПП у м. Борисполі ДПП Ганжи О.Г. від 30.04.2017 р. серії АР № 786601 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 255 грн. за адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В іншій частині позову - відмовити.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 171-2 КАС України постанова є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя К.А. Васалатій