Справа № 2а-2422/09/0870
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2009-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія статобліку 6.6.4
ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 червня 2009 р. /16год.22хв./ справа № 2а-2422/09/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О. при секретарі Єгоровій О.Ю., за участю помічника прокурора Маркова О.О., представника відповідача ОСОБА_1А, розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за заявою Запорізької прокуратури з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, м. Запоріжжя

до Відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції

про скасування Постанови головного державного виконавця ВДВС Веселівського РУЮ від 19.02.2009 р.

ВСТАНОВИВ:

13.04.2009 р. до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Запорізької прокуратури з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах до Відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції про скасування Постанови головного державного виконавця ВДВС Веселівського РУЮ від 19.02.2009 р. В позовної заяві позивач вказує, що проведеною перевіркою встановлено, що 19.02.2009 р. головним державним виконавцем ДВС в Веселівському районі Запорізької області при примусовому виконанні виконавчого листа № 5/144/08 від 05.12.2008 р. щодо стягнення з Веселівської виправної колонії № 8 заборгованості в сумі 9043 грн. 41 коп., винесено Постанову про накладання арешту на кошти Веселівської виправної колонії № 8, які знаходяться на рахунку в банку, що є порушенням Закону України „Про Державну кримінально виконавчу службу. 11.03.2009 р. на вказану Постанову ВДВС було принесено протест прокурора, який відповідачем був відхилений, у звязку з чим позивач просить скасувати Постанову головного державного виконавця ВДВС Веселівського РУЮ від 19.02.2009 р. в судовому порядку.

Позивач, подав уточнення до позовної заяви та просить скасувати Постанову головного державного виконавця ВДВС Веселівського РУЮ Запорізької області від 19.02.2009 р. про накладання арешту на кошти підприємства Веселівської виправної колонії № 8, у судовому засіданні на позові наполягає.

Відповідач у судовому засіданні вказав, що Постанова про накладання арешту на кошті підприємства Веселівської виправної колонії № 8 винесено відповідно до Закону України „Про виконавче провадження, на час розгляду справи арешт з рахунків підприємства Веселівської виправної колонії № 8 знято у звязку з закінченням виконавчого провадження, тому просить в позові відмовити.

Розглянувши та дослідивши матеріли справи, вислухавши думку представників позивача і відповідача, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді.

10.12.2008 р. Прокуратурою Веселівського району Запорізької області подано заяву № 2941вих-08 про відкриття виконавчого провадження на підставі Виконавчого листа по адміністративної справі № 5/144/08-АП Господарського суду Запорізької області про стягнення з підприємства Веселівської виправної колонії № 8 на користь бюджету 9043 грн. 41 коп. податкового боргу, та про накладання арешту на майно боржника.

Згідно до ст. 24 Закону України „Про виконавче провадження державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення виконавчого документу до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та предявлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Відділом державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції винесено Постанову від 19.02.2009 р. про відкриття виконавчого провадження, яким підприємству Веселівської виправної колонії № 8 запропоновано в добровільному порядку виконати до 18.12.2008 р. вимоги, вказані у виконавчому листі, та перерахувати на користь бюджету 9043 грн. 41 коп.

Відповідно до абзаців 6,7 ст. 5 Закону України „Про виконавче провадження Державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством; на виконання рішення суду про стягнення коштів або накладення арешту в порядку, встановленому цим Законом накладати арешт на грошові кошти та інші цінності боржника, в тому числі на кошти, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

В звязку з тим. що підприємством Веселівської виправної колонії № 8 в добровільному порядку грошові кошти на користь бюджету не перераховані, Відділом державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції відповідно до ст. 5 і ст. 50 Закону України „Про виконавче провадження винесено Постанову від 19.02.2009 р. про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладений арешт на кошти в межах суми 9960 грн. 15 коп., що належать боржнику та містяться на рахунках 311, 3111 в Запорізькому РУ «Приватбанк», 8001, 8001 в Запорізькому РУ Ф. ВАТ КБ «Надра», 1556, 1556, 1556, 1556, 1556, 1556 в Філії відділення ПІБ м. Мелітополь, МФО 313043, 640 в ГУДКУ в Запорізькій області.

17 березня 2009 р., Постановою Відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції арешт з рахунків знятий, в звязку з зі сплатою підприємством Веселівської виправної колонії № 8 боргу і закінченням виконавчого провадження.

Посилання позивача на те, що відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України „Про Державну кримінально виконавчу службу звернення стягнення на майно органів і установ виконання покарань, їх підприємств, слідчих ізоляторів, навчальних закладів, закладів охорони здоровя не допускається не може бути прийнято до уваги, оскільки:

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження).

Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України „Про виконавче провадження заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на майно боржника.

Порядок звернення стягнення на майно передбачено ст. 50 Закону України „Про виконавче провадження. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

У разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення.

Таким чином, Законом України „Про виконавче провадження передбачений виняток для неможливості виконання судового рішення відсутність майна (а не грошових коштів), на яке може бути здійснено звернення стягнення, але це не стосується грошових коштів боржника.

Таким чином, Постанова про накладання арешту на грошові кошти підприємства Веселівської виправної колонії № 8 винесена з дотриманням законодавства.

За таких обставин, враховуючи положення ч. 1 ст. 11 КАС України (розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості) та ч. 1 ст. 71 КАС України (кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення) суд дійшов висновку, що вимоги Запорізької прокуратури з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах про скасування Постанови головного державного виконавця ВДВС Веселівського РУЮ від 19.02.2009 р. про накладання арешту на кошті підприємства Веселівської виправної колонії № 8 не обґрунтовані і не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України; ст. 124 Конституції України; ст. 1, п. 1 ст. 4 , п.п 6,7 ст. 5, п. 2 ст. 18, ст. 24 Закону України „Про виконавче провадження суд,

ПОСТАНОВИВ:

В позові Запорізькій прокуратурі з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, м. Запоріжжя до Відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області про скасування Постанови головного державного виконавця ВДВС Веселівського РУЮ від 19.02.2009 р. відмовити в повному обсязі.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанову виготовлено у повному обсязі 09.06.2009р.

Суддя /підпис/ ОСОБА_2

Постанова не набула чинності.

Суддя Л.О.Нестеренко