Справа № 2-а-2579/10
Суддя: Сиротников Р. Є.
Дата ухвалення: 2010-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2579/10
Провадження № 2-а-2579/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2010 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сиротникова Р.Є.,

при секретарі Хмельковій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення та праці Московської районної в м. Харкові ради, ОСОБА_2 обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат головного управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_2 обласної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та стягнення заборгованості з виплат допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Московської районної у м. Харкові ради щодо нарахування їй щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не в повному обсязі неправомірними та стягнути з ОСОБА_2 обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління соціального захисту населення та праці ОСОБА_2 обласної держаної адміністрації на її користь різницю недоплаченої їй суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також зобовязати Управління соціального захисту населення та праці Московської районної м. Харкові ради в подальшому призначити та виплачувати допомогу по догляду за дитиною в повному обсязі, як це передбачено ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», тобто у розмірі, встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. В обґрунтування позову зазначила, що вона має на утриманні дитину віком до трьох років і відповідно до вимог ст. 15 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми» отримує державну допомогу на дитину до досягнення нею трьохрічного віку. На підставі даного закону їй як матері, що має на утриманні дитину віком до трьох років повинна виплачуватися щомісячна допомога у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Всупереч ст. 15 вищезазначеного Закону України, Обласний центр по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат, розмір державної допомоги на дитину по досягненню нею трьохрічного віку за період з 01 жовтня 2007 по грудень 2009 року протиправно виплачував їй не в повному обсязі. В звязку з чим просила позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, стягнути з відповідачів державну допомогу на дитину до досягнення нею трьохрічного віку за період з 01 жовтня 2007 по грудень 2009 року у розмірі 11317,36 грн. , в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідачів суму у розмірі 2000 грн. на її користь, а також, витрати, понесені нею на оплату послуг з правової допомоги в розмірі 350 грн.

Представник Управління праці та соціального захисту населення Московської районної у м. Харкові ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, зазначивши, що позивачу була призначена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, як застрахованій особі в системі загальнообовязкового державного соціального страхування. У 2007 р. зазначена допомога встановлювалася на підставі абз.3 ч.2 ст. 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 р.» у розмірі, що дорівнює різниці між 50% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 23 % прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних , у порядку встановленому КМ України. Вказані суми і виплачувалися позивачу з урахуванням індексації. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.07 р. визнано неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 р.», але змін до цього закону не внесено. Механізм та порядок виплати допомоги на підставі рішення Конституційного суду України у 2007 р. не визначено. Допомога за 2008 та 2009 роки нараховувалася відповідно до змін діючого законодавства. Крім того, представник відповідача просить застосувати строк позовної давності до спірних правовідносин.

Представник відповідача ОСОБА_2 обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_2 обласної державної адміністрації в судове засідання не зявився, надав суду письмові заперечення, в яких просив в задоволенні позову відмовити навівши аналогічне вищенаведеному запереченню.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити повністю виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у звязку з народженням 30.04.2007 року дитини ОСОБА_3, позивачу була призначена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку як не застрахованій особі в системі загальнообовязкового державного соціального страхування.

За період з 01.10.2007 р. до 31.12.2007 р. позивачка отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, меншому ніж передбачено законодавством.

Ці обставини підтверджуються довідкою про виплату позивачу допомоги, копією свідоцтва про народження дитини , письмовими запереченнями відповідачів .

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» № 2811-ХІІ від 21.11.92, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі, що встановлюється правлінням фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму встановленого законом.

Згідно із абзацом 1 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-V затверджено на 2007 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 січня в розмірі 434 грн. Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. № 489-V, в редакції Закону від 15.03.07 затверджено на 2007 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 квітня в розмірі 463 грн., з 01 жовтня в розмірі 470 грн.

Між тим, як встановлено абз.3 ч.2 ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» на 2007 рік допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у таких розмірах: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.7 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» зупинено.

Рішенням Конституційного суду України № 6-рп/2007 від 09.07.07 абзац 3 частини 2 статті 56 та пункт 7 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною було визнано таким, що не відповідає Конституції України.

Пунктом 5 зазначеного Рішення Конституційного суду України визначено, що рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачу за період з 01.10.2007 року по 31.12.2007 року відповідачі повинні були нарахувати та виплатити допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» та ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, в той час, як відповідачі здійснювали такі нарахування в меншому розмірі, що є противоправним.

Між тим, суд вважає, що вимоги позивача в частині визнання дій Управління соціального захисту та праці Московської районної в м. Харкові ради неправомірними з 01.10.2007 року по 31.12.2007 року, та стягнення з ОСОБА_2 обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління соціального захисту та праці ОСОБА_2 обласної державної адміністрації недоотриманої суму допомоги за цей період задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Відповідно до ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову, за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Позивач звернулася до суду з даним позовом 18.01.2010 р., тобто з пропуском строку звернення до адміністративного суду, передбаченого ст. 99 КАС України. Відповідач наполягає на застосуванні строку позовної давності до спірних правовідносин. Причини, якими позивач обґрунтовує пропуск строку, суд поважними не вважає. Необізнаність позивача з вимогами діючого законодавства України не може свідчити про те, що вона не могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів, адже питання нарахування та виплати в 2007 році допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку врегульовані обнародуваними в встановленому порядку Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року, законодавчими та підзаконними нормативно-правовими актами. Правова необізнаність позивача та брак часу для слідкуванням за змінами в діючому законодавстві із-за догляду за дитиною не може бути належним підтвердженням поважності пропуску строку звернення до суду. Інших суттєвих причин пропуску строку позивач суду не вказала.

Щодо вимог позивача про визнання дій відповідачів неправомірними з 01.01.2008 року по 31.12.2009 року, зобовязання відповідача виплачувати в подальшому допомогу до досягнення дитиною трирічного віку в розмірах встановлених законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, та зобовязання відповідача провести перерахунок нарахованих сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.10.2007 року по 31.12.2009 року, суд вважає, що вказані вимоги не підлягають задоволенню через наступне.

Законом України «Про державний бюджет на 2008 р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», і з 01.01.2008 р. розбіжності між законами в частині визначення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку врегульовані, при цьому, як для застрахованих так і для незастрахованих осіб.

Згідно ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.

Пункт 3 розділу VIII вказаного закону викладено в наступній редакції « допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі між: з 01.01.2008 року 50 відсотків, з 01.01.2009 року 75 відсотків, з 01.01.2010 року 100 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше як 130 грн.»

Отже, з моменту набрання чинності ЗУ «Про державний бюджет на 2008 р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а саме з 01.01.2008 р. вказані норми закону стали діяти у новій редакції.

Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2009 р.» ст. 46 ч.3, ст. 54 встановлено, що допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років відповідно до ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми», призначається і здійснюється в розмірах та порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. Розміри соціальних гарантій на 2009 р., що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Постановою КМУ № 1751 від 27.12.01 р. (із змінами від 20.08.2008 р.) встановлений розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та порядок їх нарахування, який співпадає з положеннями викладеними в ч. 3 Перехідних положень ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Рішенням Конституційного Суду України вказані норми законів неконституційними не визнавалися.

Таким чином, з 01.01.2008р. відповідачі нараховують та виплачують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до норм діючого законодавства і відсутні підстави для визнання в цій частині їх дій неправомірними, та проведення перерахунку.

Щодо позовних вимог позивача про зобовязання відповідача, ОСОБА_2 обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в подальшому виплачувати допомогу на дитину в повному обсязі, як передбачено в ст. 15 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми», тобто у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, суд дійшов до висновку про їх безпідставність, оскільки судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання, а ця частина вимог спрямована на майбутнє зобовязання відповідача вчиняти дії, у здійснені яких відповідачем відмовлено не було. На теперішній час у суду не має підстав вважати, що в подальшому відповідачами буде порушуватися право позивача на нарахування та виплату належної їй допомоги, у в звязку з чим суд відмовляє в їх задоволенні.

У задоволенні позову в частині відшкодування позивачу за рахунок відповідача витрат на оплату послуг з правової допомоги у розмірі 350 гривень суд відмовляє з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 87, ч.1 ст. 90 КАС України до витрат, повязаних з розглядом справи належать витрати на правову допомогу, повязані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором. В матеріалах справи відсутні документи, які свідчать про те, що філія ТОВ Надія, якому позивач сплатила 350 гривень за консультаційно-правові послуги є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання такої допомоги.

Оскільки, у задоволенні позову відмовлено, то підстави для відшкодування моральної шкоди, також, відсутні.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-14, 71, 89, 90, 159-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення та праці Московської районної в м. Харкові ради, ОСОБА_2 обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат головного управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_2 обласної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та стягнення заборгованості з виплат допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відмовити.

Постанова може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного адміністративного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлений 07.09.2010 року.

Суддя Сиротников Р.Є.