Справа № 715/1062/17
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 715/1062/17

Головуючий у 1-й інстанції: Цуркан В.В.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

18 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Смілянця Е. С. Залімського І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Глибоцького управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 21 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Глибоцького управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання незаконною відмови на отримання грошової допомоги та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулась в суд з адміністративним позовом, в якому просила визнати незаконною відмову Глибоцького управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України Чернівецької області у виплаті грошової допомоги та постановити рішення, яким зобов`язати Глибоцьке управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України Чернівецької області призначити та виплатити позивачу грошову допомогу відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та допустити негайне виконання рішення.

Відповідно до постанови Глибоцького районного суду Чернівецької області від 21.06.2017 року вказаний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно наказу № 312 по СПТУ № 22 від 20 вересня 1985 року позивач прийнята на роботу на посаду головного лікаря санаторія профілакторія училища № 22 з 15 серпня 1985 року.

Відповідно до записів трудової книжки 15.08.1985 року позивача було прийнято на роботу на посаду головного лікаря санаторія профілакторія Глибоцького СПТУ 22.

Довідкою № 5 від 05.02.2016 року, виданою Глибоцькою райрадою профспілки працівників агропромислового комплексу, встановлено, що позивач, головний лікар санаторію профілакторію при Глибоцькому СПТУ № 2, пішла у декретну відпустку 19.08.1991 року, про що свідчить Наказ № 259 від 19.08.1991 року. У декретній відпустці та відпустці по догляду за дитиною позивач перебувала до 03.12.1996 року.

11.08.2016 р. позивач звернулась до Глибоцького управління обслуговування громадян Головного уравління Пенсійного фонду України Чернівецької області із заявою щодо призначення грошової допомоги як працівнику охорони здоровя, проте їй було відмовлено в отриманні грошової допомоги.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, виходячи з наступного.

Так, згідно ст.62 Закону України „Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Зазначеній нормі відповідає п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, де зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У відповідності до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

За змістом п. 2 Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909, до закладів охорони здоров'я, які дають право на пенсію за вислугу років віднесені лікарняні заклади, лікувально - профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно - поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, санітарно - епідеміологічні заклади, діагностичні центри. До посад, які передбачені зазначеним Переліком, віднесено лікарів (незалежно від найменування посад).

В силу додатку №1 до наказу по Міністерству соціального забезпечення УРСР від 31.12.1959 року №135, Перелік установ, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, в розділі II «Лікарі та інші медичні працівники», пункті 1) «Лікувально - профілактичні установи, установи охорони материнства і дитинства, санітарно-профілактичні установи», визначено перелік лікарняних установ, серед яких, зокрема, визначено, амбулаторно - поліклінічні установи всіх типів і найменувань (поліклініки, амбулаторії, диспансери всіх профілів, заклади швидкої медичної допомоги і переливання крові, медсанчастини, здоровпункти, медичні кабінети і пункти, фельдшерські і фельдшерсько-акушерські пункти, медичні лабораторії та інші). До посад, які передбачені зазначеним Переліком, віднесено лікарів незалежно від найменувань посади. Пунктом 2 примітки до Переліку передбачено, що робот аза спеціальністю в установах, організаціях і посадах, передбачених даним переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності установ і організацій.

Як встановлено з відомостей, що містяться в трудовій книжці, в період з 15.08.1985 р. по 19.08.1991 р. (до виходу у декретну відпустку) трудова діяльність позивача була пов'язана з наданням медичної допомоги та виконанням функцій головного лікаря санаторія профілакторія Глибоцького СПТУ - 22, що і дає позивачу право грошової допомоги як працівнику охорони здоров`я.

Положеннями п. 2 приміток до Переліків закладів, установ, організацій і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, як затвердженого наказом по Міністерству соціального забезпечення УРСР від 31.12.1959 року №135, так і затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 зазначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Пунктом 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати передбачено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 зазначеного Закону працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.п. «е» - «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Водночас, на підставі довідки № 334 від 29.07.2015 року, виданої Глибоцьким професійним ліцеєм встановлено, що Глибоцький професійний ліцей має державну форму власності, при цьому санаторій-профілакторій був при даному ліцеї.

Таким чином, відмова Глибоцького управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України Чернівецької області є незаконною, оскільки, за своєю суттю профілакторій є оздоровчим закладом, відноситься до державної форми власності, відтак входить до переліку установ, організацій чи закладів, робота в яких дає право на отримання грошової допомоги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак, відсутні підстави для скасування такого рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України , суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Глибоцького управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 21 червня 2017 року - без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Смілянець Е. С. Залімський І. Г.