Справа № 813/2089/17
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/7808/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Сапіги В.П., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Бориславського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправним висновку та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

09.06.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Бориславського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Львівській області, в якому просить:

визнати протиправним висновок відповідача про внесення змін до актового запису цивільного стану від 17 травня 2017 року № 24/02.1/05.06-04;

зобов'язати відповідача внести зміни до актового запису про народження №1013 від 13 липня 1951 року, складеного Калінінським районним у місті Горлівці відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на ОСОБА_2, та доповнити графу актового запису «відомості про дитину» пунктом «по-батькові», вказавши у ньому «Михайлівна», та пунктом «місце народження», вказавши у ньому «Донецька область, Горлівський район, село Калініно»; у графі актового запису «батьки» вказати у пункті «батько» ім'я «Михайло».

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що даний спір стосується порушеного права, що виникає із сімейних відносин, у звязку з чим, такий спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, вважаючи її необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права, позивач ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року та направити справу до суду першої інстанції для подовження розгляду.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що в оскаржуваному висновку Бориславського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області про внесення змін до актового запису цивільного стану від 17 травня 2017 року № 24/02.1/05.06-04 відмова у внесенні змін до актового запису цивільного стану про народження обґрунтована відсутністю копії актового запису про народження, через неможливість витребування її з Калінінського районного у місті Горлівці відділу ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, оскільки відповідно до змісту листа Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 18 квітня 2017 року № 983/15.16-29 згідно з наказом Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» № 247/7 від 25.11.2014 року Калінінський районний у місті Горлівці відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, але відділ не працює та архіви не перевезено.

Апелянт стверджує, що вищезазначений висновок відповідача суперечить Правилам внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, зареєстрованим в Мінюсті України 14.01.2011 року за № 55/18793.

Вважає, що з огляду на положення статей 1, 3, 17 КАС України спір, що даний спір слід кваліфікувати як публічно-правовий спір, що належать до адміністративної юрисдикції, оскільки відповідач Бориславський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області у даних правовідносинах здійснює владні управлінські функції, що є необхідною та єдиною ознакою субєкта владних повноважень.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило а тому, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виник спір, який стосується порушеного права, що виникає із сімейних відносин, у звязку з чим, такий спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Такі висновки суду, на думку суду апеляційної інстанції, не відповідають нормам процесуального права.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Бориславського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправним висновку відповідача про внесення змін до актового запису цивільного стану від 17 травня 2017 року № 24/02.1/05.06-04 та зобов'язання відповідача внести зміни до актового запису про народження №1013 від 13 липня 1951 року, складеного Калінінським районним у місті Горлівці відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на ОСОБА_2, та доповнити графу актового запису «відомості про дитину» пунктом «по-батькові», вказавши у ньому «Михайлівна», та пунктом «місце народження», вказавши у ньому «Донецька область, Горлівський район, село Калініно»; у графі актового запису «батьки» вказати у пункті «батько» ім'я «Михайло».

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Приписи ч.2 ст.2 КАС України закріплюють, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У відповідності до ч.1 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 КАС України закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» зазначено, що законодавство не містить визначення терміна «публічно-правовий спір». Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з'ясування характеру спору суди повинні враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне.

Зі змісту абзаців 2-3 пункту 3 вказаної постанови Пленуму ВАС України випливає, що суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

З наведеного випливає, що законодавець, вказуючи про можливість оскарження а адміністративному порядку будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження, не зазначив чітких критеріїв віднесення певного спору до публічно-правового чи, відповідно, приватноправового.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану регулюються Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі Закон).

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Приписи ч.1 ст. 22 Закону визначають, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Разом з тим, за наслідками розгляду заяви про внесення змін до актового запису цивільного стану орган державної реєстрації актів цивільного стану приймає рішення у вигляді висновку про внесення змін до актового запису або відмову в ньому.

Тобто, у правовідносинах між фізичною особою та відділом державної реєстрації актів цивільного стану з приводу державної реєстрації актів цивільного стану фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті останній виступає в якості суб'єкта владних повноважень, який у передбаченому чинним законодавством порядку здійснює владно-управлінські функції.

Відповідно п.7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» КАС України заяви у справах щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести виправлення в актовий запис цивільного стану (глави 29-32 і 36 ЦПК України ) розглядаються в порядку, встановленому КАС України.

Відтак, висновок суду першої інстанції про те, що цей спір не належить до адміністративної юрисдикції, є передчасним та таким, що не відповідає вимогам процесуального права.

З урахуванням наведеного, а також враховуючи, що у межах спірних правовідносин відповідач є суб'єктом владних повноважень, оскільки виконує владно-управлінські функції по відношенню до позивача, апеляційний суд дійшов висновку про помилковість твердження суду першої інстанції про необхідність розгляду даної справи у порядку ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що виходячи із субєктного складу сторін та предмету спору позовну заяву ОСОБА_1 до Бориславського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправним висновку та зобовязання вчинити дії необхідно вирішувати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.195, п.п.1, 2, ч.1 ст.197, п.3 ч.1 ст.199, ст.ст.205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі №813/2089/17 за позовом ОСОБА_1 до Бориславського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправним висновку та зобовязання вчинити дії скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5