Справа № 591/3591/17
Суддя: Бурда Б. В.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/3591/17
Провадження № 2-а/591/465/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Бурда Б.В,

при секретарі Сітало Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними та спонукання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що в червні 2017 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років як працівнику прокуратури на підставі ст. 86 Закону України «Про прокуратуру». Проте, рішенням відповідача №5137 від 16 червня 2017 року йому в цьому відмолено. Вважає вказане рішення протиправним, оскільки він має необхідну вислугу років та стаж роботи на посадах прокурорів для призначення йому пенсії на підставі ст. 86 Закону України «Про прокуратуру». Тому, просить скасувати рішення відповідача як протиправне та зобовязати відповідача розглянути питання про призначення йому пенсії та призначити йому з часу звернення пенсію за вислугу років на підставі ст. 86 Закону України «Про прокуратуру». Також просить встановити судовий контроль за виконанням судового рішення, зобовязавши відповідача подати звіт про виконання рішення суду не пізніше, чим на третій робочий день з дня набрання рішення законної сили.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача позов заперечив, посилаючись на необґрунтованість вимог позивача. Зазначив, що відповідачу відмовлено у призначені пенсії за вислугу років у звязку з тим, що гідно Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015, у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані суду докази, суд вважає позов обґрунтованим з огляду на таке.

14 червня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років на підставі чинного Закону України «Про прокуратуру».

Рішенням № 5137 від 16.06.2017 року відповідачем відмовило у призначенні позивачу пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення №213-УІІ» від 02.03.2015.

Як вбачається з трудової книжки (а.с. 16-23) та довідки Прокуратури Сумської області, позивач на даний працює на посаді прокурора Сумської області.

Судом встановлено, що вислуга позивача на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років складає 23 9 днів, в тому числі на прокурорсько-слідчих посадах 31 рік 03 місяці 01 день.

Наведені вище обставини зазначені та визнані представниками сторін у судовому засіданні та підтверджуються копією трудової книжки позивача та довідкою прокуратури Сумської області, копією заяви про призначення пенсії та копією рішення про відмову у призначенні пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд України і його територіальні підрозділи здійснюють керівництво та управління солідарною системою, проводять збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначають пенсії, підготовляють документи для їх виплат та виконують інші управлінські функції. Вони по суті є органами державної виконавчої влади і субєктами владних повноважень, а тому відповідно до вимог ст. 19 Конституції України «зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ч.1 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Згідно із п. 8 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури.

Як вбачається з копії рішення № 5137 та заперечень відповідача, підставою відмови позивачу в призначенні пенсії стало застосування відповідачем п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-УІП, яким визначено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Однак з позицією відповідача щодо того, що з 01.06.2015 року не здійснюється призначення пенсій відповідно до спеціального законодавства, а саме відповідно до Закону України «Про прокуратуру», оскільки на час прийняття вищезазначеного Закону № 213-УІІІ від 02.03.2015 р, а також з 01.06.2015 р до 15.07.2015 р діяв ОСОБА_2 України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, яким регулювались питання пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих органів прокуратури України (ст. 50-1 Закону). ОСОБА_2 втратив чинність з 15.07.2015 року у зв'язку з набранням чинності новим Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-УП, яким, у тому числі на час звернення позивача до відповідача, регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України а саме ст. 86. Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-УІІ, який вступив в дію з 15.07.2015 року, визначено спеціальний вид пенсійного забезпечення для працівників прокуратури України - за вислугу років.

Будь які зміни до статті 86 вказаного Закону № 1697-VII щодо відсутності (скасування) права працівників прокуратури України на призначення пенсії за вислугу років законодавцем не вносились. Положення цієї статті про призначення пенсій за вислугу років є чинними і дають право працівникам прокуратури України, за наявності на день звернення встановленої ним вислуги років, звертатися до органів Пенсійного фонду України із заявами про призначення відповідної пенсії за вислугу років.

Визначаючись щодо підстав задоволення позову суд бере до уваги Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 № 8-рп/2005 у справі про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання встановлено, що в Україні як соціальній, правовій державі політика спрямовується на створення умов, які забезпечують достатній життєвий рівень, вільний і всебічний розвиток людини як найвищої соціальної цінності, її життя і здоров'я, честь і гідність. Утвердження та дотримання закріплених у нормативно-правових актах соціальних стандартів є конституційним обов'язком держави. Діяльність її правотворчих і правозастосовчих органів має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів. Зазначені конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачають за змістом статей 1, 3, 6 (частина друга), 8, 19 (частина друга), 22, 23, 24 (частина перша) Основного Закону України правові гарантії, правову визначеність і пов'язану з ними передбачуваність законодавчої політики у сфері пенсійного забезпечення, необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано, тобто набуте право не може бути скасоване звужене.

В свою чергу, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. ОСОБА_2 повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в тому числі в постанові від 10.12.2013 року у справі № 21-348а13.

Визначаючись щодо підстав задоволення позову суд бере до уваги, що належне матеріальне, соціальне та пенсійне забезпечення Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 віднесено до гарантій незалежності прокурора (п. 5 ч. 1 ст. 16).

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не доведено належними доказами правомірності свого рішення щодо відмови позивачу у призначенні пенсії.

Суд вважає, що відповідач безпідставно не застосував при розвязання заяви позивача положення статті 86 нового Закону України «Про прокуратуру», що набрав чинності 15.07.2015р., і на який не може поширюватись дія Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-УІІІ, а відтак позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

В задоволенні вимоги позивача про встановлення судового контролю, суд вважає за необхідне відмовити за необґрунтованістю, оскільки встановлення судового контролю, відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України, є правом, а не обовязком суду, а позивачем не надано достатніх доказів в обґрунтування свого клопотання в цій частині.

Відповідно до ст. 94 КАС України, у звязку із задоволення позову з суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на користь позивача судові витрати понесені на сплату судового збору в сумі 640 грн., в розмірі що підлягав сплаті при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 7-9, 11, 69-71, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області № 5137 від 16.06.2017 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Зобовязати Сумське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області призначити ОСОБА_1 з 14 червня 2017 року пенсію за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені на сплату судового збору в сумі 640 грн.

Відмовити у задоволенні клопотання про встановлення судового контролю за виконанням постанови суду.

Сторони мають право оскаржити постанову суду в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на постанову суду подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня отримання повного тексту копії постанови.

Повний текст постанови суду виготовлено 24 вересня 2017 року. Суддя