Справа № 242/3016/17
Суддя: Капітонов В. І.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 242/3016/17
Провадження № 2-а/242/202/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Капітонова В. І., при секретарі Нарижній О. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївка Донецької області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УПФУ в м. Авдіївка про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, в якому зазначив, що він звернувся до УПФУ в м. Авдіївка із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням УПФУ в м. Авдіївка № 37 від 27 червня 2017 року позивачу не зараховано до пільгового стажу періоди його роботи з 08 липня 1984 року по 30 листопада 1985 року та з 16 лютого 1988 року по 26 березня 1995 року, 24 серпня 1995 року по 29 квітня 1998 року на ПАТ «Шахта ім.. О. Ф. Засядька» та було відмовлено в призначенні пенсії з тих підстав, що підприємство, на якому працював позивач, перереєстровано на підконтрольній українській владі території, однак первинні документи знаходяться на тимчасово непідконтрольній території в м. Донецьк, що унеможливлює проведення зустрічної перевірки первинних документів щодо достовірності їх видачі.

Дії відповідача позивач вважає неправомірними та такими, що порушують його право на пенсійне забезпечення.

На підставі вищевикладеного позивач просить суд зобов'язати відповідача призначити та нарахувати йому пенсію за віком на пільгових умовах за період з 08 липня 1984 року по 30 листопада 1985 року та з 16 лютого 1988 року по 26 березня 1995 року, 24 серпня 1995 року по 29 квітня 1998 року на ПАТ «Шахта ім.. О. Ф. Засядька», а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив, а також надав письмові заперечення, відповідно до яких позивач звернувся до УПФУ в м. Авдіївка із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. « а» ст. 13 Закону України « Про пенсійне забезпечення». До пільгового стажу позивача не зараховано періоди його роботи з 08 липня 1984 року по 30 листопада 1985 року та з 16 лютого 1988 року по 26 березня 1995 року, 24 серпня 1995 року по 29 квітня 1998 року на ПАТ «Шахта ім. О. Ф. Засядька». Рішенням УПФУ в м. Авдіївка № 37 від 27 червня 2017 року було відмовлено в призначенні пенсії з тих підстав, що підприємство, на якому працював позивач, перереєстровано на підконтрольній українській владі території, однак первинні документи знаходяться на тимчасово непідконтрольній території в м. Донецьк, що унеможливлює проведення зустрічної перевірки первинних документів щодо достовірності їх видачі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 9 КАС України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. У разі невідповідальності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до рішення Управління Пенсійного фонду в м. Авдіївка № 37 від 27 червня 2017 року позивач звернувся до УПФУ в м. Авдіївка 20 червня 2017 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. « а» ст.. 13 Закону України « Про пенсійне забезпечення». До пільгового стажу позивача не зарахований період його роботи в ПАТ « Шахта ім.. О. Ф. Засядька», оскільки підприємство перереєстровано на підконтрольній українській владі території , однак первинні документи знаходяться на тимчасово непідконтрольній українській владі території в м. Донецьк, що унеможливлює проведення зустрічної перевірки первинних документів щодо достовірності їх видачі.

Згідно з вимогами ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ.

Постановою КМУ від 12.06.1993 р. № 637 прийнятий Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в якому в п. 1.2 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії визначено, що у разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

Відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_1, ОСОБА_1 з працював з 08 липня 1985 року по 30 листопада 1985 року на Донецькому виробничому об'єднанні з видобутку вугілля « Шахта ім.. О. Ф. Засядька» в якості електрослюсаря підземного 2 розряду з повним робочим днем в шахті; 16 лютого 1988 року прийнятий до Донецького виробничого об'єднання з видобутку вугілля « Шахта ім.. О. Ф. Засядька» в якості електрослюсаря підземного 4 розряду з повним робочим днем в шахті; 15 березня 1988 року переведений підземним гірничим майстром з повним робочим днем в шахті; з 15 березня 1990 переведений механіком повним робочим днем в шахті; з 24 серпня 1995 року працював в якості заступника механіка з повним робочим днем в шахті, з 04 вересня 1995 року - механіком повним робочим днем в шахті; з 27 березня 1995 року по 23 серпня 1995 року утримувався під вартою, 29 квітня 1998 року звільнений на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України.

На підставі вищезазначеного, суд вважає неправомірними дії відповідача щодо не зарахування періодів з 08 липня 1984 року по 30 листопада 1985 року та з 16 лютого 1988 року по 26 березня 1995 року, з 24 серпня 1995 року по 29 квітня 1998 року до його пільгового стажу, оскільки вони підтверджуються належно оформленими записами в трудовій книжці.

Відповідно до п. «а» ст.. 13 Закону України « Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач, не зараховуючи до пільгового страхового стажу вищевказані періоди роботи позивача, діяв всупереч законодавству в сфері пенсійного забезпечення та вийшов за межі своїх повноважень. А отже оскаржене рішення є незаконним, та таким, що порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення на пільгових умовах і підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд виходячи за межі позовних вимог, дійшов висновку про необхідність зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20 червня 2017 року, оскільки на підставі його заяви було прийнято відповідачем рішення 27 червня 2017 року про відмову в призначенні пенсії, яке підлягає скасуванню, та саме це посприяло зверненню з відповідним адміністративним позовом до суду за захистом порушеного права.

Що стосується вимог позивача щодо зобов'язання відповідача призначити та нарахувати йому пенсію, суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки прийняття рішення щодо призначення пенсії належить до повноважень Управління Пенсійного Фонду України, тому зазначена вимога не ґрунтується на вимогах Закону.

З огляду на вищезазначене, суд приходить висновку про відмову позивачу щодо зобов'язання відповідача призначити йому пенсію.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань УПФУ в м. Авдіївка Донецької області.

Керуючись ст. ст. 3, 19, 22, 55 Конституції України, ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-112, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення» суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївка Донецької області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївка Донецької області № 37 від 27 червня 2017 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії відповідно до п. «а» ст.. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївка Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20 червня 2017 року про призначення пенсії відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду в м. Авдіївка при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 від 20 червня 2017 року зарахувати до його пільгового стажу періоди його роботи в ПАТ « Шахта ім.. О. Ф. Засядька»:

-з 08 липня 1985 року по 30 листопада 1985 року;

-з 16 лютого 1988 року по 26 березня 1995 року;

-з 24 серпня 1995 року по 29 квітня 1998 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївка Донецької області судові витрати по справі в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Апеляційного адміністративного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя В. І. Капітонов