Справа № 2-а-913/2007
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про відмову у відкритті апеляційного провадження

Справа № 2-а-913/2007

25 вересня 2017 року

м. Вінниця

Суддя-доповідач Вінницького апеляційного адміністративного суду Біла Л.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 на постанову Замостянського районного суду м.Вінниці від 16 лютого 2007 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про стягнення компенсації за продовольче забезпечення,

В С Т А Н О В И В :
Відповідно до постанови Замостянського районного суду м.Вінниці від 16 лютого 2007 року позов задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши апеляційну скаргу, приходжу до висновку, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, повний текст оскаржуваної постанови суду першої інстанції проголошено 16 лютого 2007 року у відкритому судовому засіданні за участі представника відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Статтею 186 КАС України визначено, що апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої ст.160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Як вбачається з вхідного штампу на постанові суду від 16.02.2007 та зі змісту заяви про скасування постанови суду за нововиявленими обставинами, копію оскаржуваного рішення суду відповідачем отримано 06.05.2008 (а.с. 4, 5, 41, 42).

Крім того, постановою від 11.08.2014 та додатковою постановою від 20.08.2014 Вінницьким міським Вінницької області відновлено втрачене судове провадження в адміністративній справі 2-а-913/2007 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про стягнення компенсації за продовольче забезпечення.

Однак, апеляційна скарга відповідачем подана до суду першої інстанції лише 12.09.2017 року, тобто через 9 років після отримання копії оскаржуваного рішення.

В своїй апеляційній скарзі відповідачем вказано, що обчислення процесуальних строків на апеляційне оскарження слід обраховувати з 01.09.2017, тобто з дати отримання копії додаткової постанови суду від 20.08.2014, в якій містилась резолютивна частина постанови Замостянського районного суду м.Вінниці від 16.02.2007, без отримання якої фактично неможливо було оскаржити дану постанову.

Також апелянт вказує на те, що до 01.09.2017 додаткова постанова суду від 20.08.2014, на адресу відповідача не надходила.

Однак судом не можуть бути прийняті доводи апелянта щодо початку перебігу процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Замостянського районного суду м.Вінниці від 16.02.2007 лише 01.09.2017, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Водночас, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Так, з правової позиції Європейського Суду вбачається, що "право на суд", з яких право на доступ є одним з аспектів, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Перес де Рада Каванілес проти Іспанії).

Також Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" Суд зазначає, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, де нібито складне економічне становище перешкоджало відповідачу сплатити державне мито, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Крім того, Законом №4176 - VI від 20.12.2011 доповнено ст. 189 КАС України новою четвертою частиною, в якій зазначено, що незалежно від поважності причини пропуску строку апеляційного оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з моменту оголошення оскаржуваного судового рішення.

При цьому слід наголосити, що відповідно до ч. 2 ст. 186 КАС перебіг процесуального строку на оскарження рішення суду першої інстанції для відповідача почався з дня отримання копії судового рішення, тобто з 06.05.2008.

Крім того, відповідач був обізнаний з розглядом у серпні 2014 року його заяви про відновлення втраченого провадження по даній справі, що не заперечується останнім в його апеляційній скарзі. однак не вчиняв належних заходів, щоб дізнатись про стан відомого судового провадження.

Також в матеріалах справи міститься заява, відповідно до якої представник Військової частини НОМЕР_1 ознайомилась з матеріалами справи 29.03.2017, однак за видачею копії оскаржуваного рішення звернулась 15.08.2017 та копію постанови Замостянського районного суду м.Вінниці від 16.02.2007 отримала лише 01.09.2017.

Таким чином, вважаю, що в матеріалах справи достатньо доказів, які вказують на те, що апелянт не вчиняв усіх належних заходів, щоб дізнатись про стан відомого судового провадження протягом 2014-2017 років, а відтак доводи щодо початку перебігу процесуального строку з 01.09.2017 є безпідставними.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що нормою ч. 4 ст.186 КАС України передбачено річний термін звернення суб`єкта владних повноважень до суду з апеляційною скаргою незалежно від поважності причини пропуску строку, не з моменту отримання рішення суду, а з моменту його оголошення.

Зважаючи на вищевказане, а також приймаючи до уваги практику Європейського Суду з прав людини, вважаю, що неналежне використання наданих процесуальних прав не може визнаватись судом як поважна причина пропуску процесуального строку, оскільки відповідач, як сторона у справі, мав вживати усіх необхідних заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження та не був об`єктивно позбавлений можливості оскаржити рішення суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 слід відмовити.

Керуючись ч. 4 ст. 189 КАС України,

У Х В А Л И В :
1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на постанову Замостянського районного суду м.Вінниці від 16 лютого 2007 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про стягнення компенсації за продовольче забезпечення.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом із доданими до скарги матеріалами (крім апеляційної скарги) направити особі, яка подала апеляційну скаргу. Іншим особам, які беруть участь у справі, надіслати копію відповідної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.212 КАС України.

Суддя-доповідач Біла Л.М.