Справа № 804/4939/17
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2017 р. Справа № 804/4939/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши в порядку скороченого провадження у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Вільненської сільської ради про застосування заходів реагування, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2017 року було відкрито скорочене провадження в адміністративній справі №804/4939/17.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
Позивач зазначає, що зауваження або заперечення до проведеного планового заходу та складеного акта перевірки з боку субєкта господарювання не надходили, а подальша експлуатація обєктів, а саме приміщень Вільненської сільської ради із зазначеними порушеннями пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту створюють загрозу життю та/або здоровю людей, а відтак, до відповідача повинні бути застосовані заходи реагування відповідно до заявленого адміністративного позову.
В порядку, передбаченому ч.3 ст.183 - 2 Кодексу адміністративного судочинства України, на адресу відповідача надіслана ухвала про відкриття скороченого провадження разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
15.08.2017 року на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли заперечення від відповідача, в яких останнім щодо порушень, виявлених позивачем та зафіксованих в акті перевірки від 28.07.2017 року №14 зазначено наступне.
Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області після проведення перевірки додержання Вільненською сільською радою вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, відповідний припис не видавався. Відтак, відповідач був позбавлений можливості у встановленні законодавством терміни усунути в досудовому порядку порушення, виявлені під час проведення перевірки.
При цьому, в поданих запереченнях відповідач зазначає, що станом на 15.08.2017 р. порушення зазначені акті перевірки від 28.07.2017 р. №14 усунено повністю, в підтвердження чого надано відповідні документи.
З урахуванням зазначеного, відповідач просить суд у задоволенні предявлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про те, що даний адміністративний позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області у період з 17.07.2017 року по 28.07.2017 року на підставі наказу №6 від 23.06.2017р., посвідчення на перевірку № 15 від 17.07.2017р., проведено планову перевірку додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.
За результатами вказаної перевірки складено акт перевірки щодо додержання Вільненською сільською радою вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, в якому міститься відмітка представника відповідача про отримання ним примірника акта 28.07.17р.
У ході перевірки встановлені, зокрема, такі порушення:
- приміщення не доукомплектовано первинними засобами пожежогасіння (сертифікованими в Україні вогнегасниками), що є порушенням розділу V п.3 пп.3.6, 3.7, 3.8, 3.9 ППБУ;
- приміщення не обладнано системою протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», а саме: системою пожежної сигналізації, що є порушенням розділу V п.1.2, 1.4; додаток А1 п.7.1.1 ППБУ ДБН В.2.5-56:2014;
- електрощитова не відокремлена від сходової клітини на першому поверсі, що є порушенням розділу 7 ДБН В.1.1-7:2016;
- на другому поверсі лінію живлення побутового кондиціонера не забезпечено автономним пристроєм електричного захисту незалежно від наявності захисту на загальній лінії, що є порушенням розділу ІV п.2 пп.2.26 ППБУ;
- на будівлі не встановлено покажчик з літерним індексом ПГ, цифровими значеннями відстані в метрах від покажчика до гідранта, внутрішнього діаметра трубопроводу в міліметрах, зазначенням виду водопровідної мережі (тупикова чи кільцева), що є порушенням розділу V п.2, пп.2.1 ППБУ ;
- не забезпечено працівників обєкта засобами колективного та індивідуального захисту, що є порушенням п.2 ч.1 ст.20 п.п.4.3, 4.6 КЦЗУ, ПКМУ №1200, ПТБ;
- посадові особи діяльність яких повязана з організацією і здійсненням заходів з питань цивільного захисту, не пройшли навчання в установленому законодавством порядку, що є порушенням п.15 ПКМУ №444 від 26.06.2013 р.;
- з метою встановлення факту наявності або відсутності джерел небезпеки, які за певних обставин можуть ініціювати виникнення надзвичайної ситуації, не проведено ідентифікацію обєкта господарської діяльності, що є порушенням п.7. п.6. п.3.1.1 наказу МНС України від 16.08.2005 №140 «Про внесення змін до наказу МНС України від 18.12.2000 №338»;
- не проведено заміри опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання, що є порушенням розділу IV, п.1.20 ППБУ;
- електророзетки та вимикачі встановлено на горючу основу без підкладання під них шару суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити апарату не менш ніж на 0,01 м. на другому поверсі, що є порушенням розділу IV, п.1 пп.1.17 ППБУ;
- зєднання жилелектродротів не виконано за допомогою зварки, пайки, опрессовки або за допомогою спеціальних затискачів. Місця з'єднання жил проводів і кабелів, а також з'єднувальні та відгалужувальні затискачі повинні мати мінімальний перехідний опір, щоб уникнути їх перегрівання і пошкодження ізоляції стиків. Струм втрат ізоляції стиків повинен бути не більше струму втрат ізоляції цілих жил цих проводів і кабелів, що є порушенням розділу IV, п.1 пп.1.6 ППБУ;
- плани евакуації не виконані на фотолюмінісцентній основі.
Правовідносини, пов'язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, а також правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю регулюються нормами Конституції України, Кодексу цивільного захисту України), Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" тощо.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.1 Кодексу цивільного захисту України визначено, що Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов'язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, ОСОБА_1 міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов'язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.
Завдання і обов'язки суб'єктів господарювання визначені в ст. 20 вказаного кодексу.
Зокрема, відповідно до пунктів 21, 22, 23 частини 1 статті 20 Кодексу визначено, що до завдань і обов'язків суб'єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить: забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням; здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики.
Частиною 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон).
Відповідно до статті 1 Закону державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Частиною 5 статті 4 Закону визначено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.
Пунктом 7 статті 7 Закону передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
Статтями 10, 11 зазначеного Закону передбачені права та обовязки субєкта господарювання, серед яких: надавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта органу державного нагляду (контролю), а також виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства.
За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 КАС України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Відтак, на підставі зазначеного, суд не вбачає підстав для застосування заходів реагування про які просить позивач, оскільки станом на час розгляду справи виявлені перевіркою порушення були усунуті відповідачем у повному обсязі, а, отже, підстави для повного зупинення роботи Вільненської сільської ради відпали.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Вирішуючи питання про сплату судового збору, суд зазначає наступне. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2014 року Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, а тому суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1600,00 грн.
Керуючись ст.ст.158-163, 183 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Вільненської сільської ради про застосування заходів реагування - відмовити у повному обсязі.
Стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 600,00 грн.
Постанова підлягає негайному виконанню відповідно до ч.6 ст.183-2 та ч.1 ст. 256 КАС України.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.
Суддя ОСОБА_1