Справа № 205/8712/16-а(2-а/205/223/16)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 вересня 2017 рокусправа № 205/8712/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1,

представників:

позивача: ОСОБА_2 (посвідчення №2387),

відповідачів:

Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі ОСОБА_3 (довіреність від 04 січня 2017 року),

Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 (довіреність від 11 січня 2017 року),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2017 року

у справі №205/8712/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся в Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, з урахуванням уточнень та зміни вимог, з адміністративним позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про:

- зобовязання провести призначення, перерахунок пенсії у відповідності до Законів України «Про пенсійне забезпечення» і «Про підвищення престижності шахтарської праці» та матеріалів пенсійної справи;

- зобовязання при розрахунку розміру пенсії та середнього заробітку врахувати положення статті 29 закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- визнання неправомірним та скасування рішення від 04 жовтня 2016 року про відмову в призначенні пенсії у відповідності до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- вжиття заходів щодо відновлення порушених прав у сфері пенсійного забезпечення;

- зобовязання зарахувати час перебування на інвалідності у звязку з нещасним випадком на виробництві до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах;

- зобовязання призначити пенсію у відповідності до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з моменту звернення з 28 вересня 2016 року;

- встановлення мінімального розміру пенсії у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2017 року від 26 червня 2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповноту зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

За доводами апеляційної скарги, судом першої інстанції не проаналізовані норми Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки позивач має право на призначення пенсії за цим законом внаслідок набуття стажу роботи за списком №1 понад 15 років, судом не взяті до уваги та не перевірені доводи позивача.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник наполягають на доводах та вимогах апеляційної скарги.

Представники відповідачів у судовому засіданні заперечують проти задоволення апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідачів, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 народився 18 березня 1977 року (а.с. 90).

Згідно з записами трудової книжки АК №101041, ОСОБА_1 з 01 вересня 1992 року по 24 червня 1996 року навчався в Павлоградському машинобудівному технікумі; в Виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління Дніпровське» публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» (остання назва підприємства - роботодавця) з 08 липня 1996 року переведений підземним гірничим майстром з повним робочим днем у шахті; з 30 вересня 1998 року переведений підземним гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем у шахті, з 15 квітня 2003 року звільнений за станом здоровя (а.с. 45).

Відповідно до довідки щодо підтвердження стажу роботи від 18 березня 2016 року ОСОБА_1 працював у Виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління Дніпровське» публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» з 11 січня 1996 року по 07 липня 1996 року гірником підземним з повним робочим днем у шахті, з 08 липня 1996 року по 29 вересня 1998 року підземним гірничим майстром з повним робочим днем у шахті, з 30 вересня 1998 року по 15 квітня 2003 року гірником очисного забою підземним з повним робочим днем у шахті, з віднесенням займаних посад до Списку №1 (а.с. 193).

З 15 квітня 2003 року ОСОБА_1 встановлена ІІ група інвалідності внаслідок трудового каліцтва (а.с. 116).

Позивач, як пенсіонер, перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Павлограді Дніпропетровської області, управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська.

Після чергового повторного огляду у січні 2016 року, позивачу встановлена ІІ група інвалідності внаслідок трудового каліцтва безстроково, із висновком про умови та характер праці: може бути працепристосованим до регулярних видів праці (а.с. 184).

На час виникнення спірних відносин, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Правобережному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Дніпрі та отримує пенсію по інвалідності ІІ групи внаслідок трудового каліцтва відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до начальника головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій зокрема, просить вжити заходів щодо відновлення порушених прав у сфері пенсійного забезпечення, здійснити перерахунок пенсії відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про підвищення престижності шахтарської праці» та матеріалів пенсійної справи, при розрахунку розміру пенсії та середнього заробітку врахувати положення статті 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 23-25).

Листом від 04 жовтня 2016 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача про результати розгляду заяви, в якому, зокрема зазначило про нормативне регулювання обчислення пенсій; розрахунок щомісячної пенсії позивача; звернення Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі із запитом до публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» щодо видачі довідки про заробітну плату для можливого розрахунку пенсії відповідно до статті 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; відсутність у позивача на час звернення права на пенсію за віком (а.с. 5-6).

Станом на 01 вересня 2016 року розмір щомісячної пенсійної виплати позивачу складав 1130 гривень, в тому числі: 200 гривень розмір пенсії з обмеженням відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2003 року №544 «Про підвищення розмірів трудових пенсій», 930 гривень щомісячна адресна допомога, у сумі, що не вистачає до 1130 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року №265.

Згідно з розпорядженням №810262 від 14 квітня 2017 року розмір щомісячної пенсійної виплати позивачу склав 1247 гривень, в тому числі: 200 гривень розмір пенсії з обмеженням відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2003 року №544 «Про підвищення розмірів трудових пенсій», 1047 гривень щомісячна адресна допомога відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року №265 (а.с. 209).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості вимог.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Поряд з цим, пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за цим Законом призначаються трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

За змістом статті 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії по інвалідності призначаються в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату здоров'я, внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання. Пенсії по інвалідності призначаються незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Частиною 1 статті 25 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва чи професійного захворювання призначаються незалежно від стажу роботи.

Отже, єдиною підставою призначення пенсії цього виду є настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату здоров'я, внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання.

16 вересня 2008 року набрав чинності Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Отже, цією нормою регламентований мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як, зокрема, 15 років для чоловіків за списком №1 та запроваджено додаткове обчислення страхового стажу.

Відповідно до частини 2 статті 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія частини першої статті 7 і статті 8 цього Закону поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом.

Підпунктом 6 пункту 4 статті 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» внесені зміни та доповнення до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у статті 24 частину першу доповнено абзацом четвертим такого змісту: "Час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах"; частину третю доповнено абзацом десятим такого змісту: "За кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року"; частину першу статті 28 доповнено абзацом третім такого змісту: "Мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність".

Враховуючи викладене, Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не встановлює умови, підстави та особливості призначення чи перерахунку будь-якого виду пенсії шахтарям.

Натомість, відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Отже, підставами для призначення пенсії на пільгових умовах є досягнення особою певного віку, наявність визначеного загального стажу роботу та встановленого спеціального стажу роботи.

Також, статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", знижується на 1 рік.

Тобто, законодавець зараховує час перебування на інвалідності у звязку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи саме для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до матеріалів справи, у тому числі матеріалів пенсійної справи, на час встановлення інвалідності позивач має загальний стаж роботи 10 років 7 місяців 15 днів, з них стаж роботи за списком №1 7 років 4 місяці 12 днів.

З урахуванням положення статті 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», яким передбачено, що час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах:

- станом на час звернення ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 28 вересня 2016 року, позивач досяг 39 річного віку, загальний страховий стаж склав 24 роки 27 днів (у тому числі з 16 квітня 2003 року 13 років 05 місяців 12 днів), спеціальний стаж 20 років 09 місяців 24 дні (у тому числі з 16 квітня 2003 року 13 років 05 місяців 12 днів).

При цьому спеціальний стаж в може бути віднесений до роботи:

- на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком №1 у повному розмірі або 20 років 09 місяців 24 дні;

- на підставі статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як працівнику, безпосередньо зайнятому повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії - у розмірі 16 років 3 місяців 06 днів (у тому числі до 15 квітня 2003 року 2 роки 9 місяців 24 дні);

- на підставі статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як працівнику провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень) у розмірі 17 років 11 місяців 27 днів (у тому числі до 15 квітня 2003 року 4 роки 6 місяців 15 днів).

Отже, на час звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 не досяг пенсійного віку для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не набув спеціального стажу роботи (25 років або 20 років) для призначення пенсії за віком на підставі статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Враховуючи наведене, у відповідачів на час виникнення спірних відносин відсутні підстави для застосування положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при обчисленні розміру отримуваної позивачем пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва.

Щодо розміру отримуваної щомісячної пенсії, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до змісту статті 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії по інвалідності інвалідам II групи призначаються в розмірі 60 процентів заробітку. Мінімальний розмір пенсії встановлюється на рівні соціальної пенсії по відповідній групі інвалідності. Пенсії інвалідам внаслідок трудового каліцтва та професійного захворювання обчислюються із середнього заробітку на підприємстві для даної професії.

Згідно з матеріалами пенсійної справи позивача, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії склав 897,77 гривень (заробітна плата за період з 01 квітня 2001 року по 31 березня 2003 року).

Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Дніпрі розмір нарахованої пенсії 538,66 гривень (897,77 гривень х 60%) на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2003 року №544 «Про підвищення розмірів трудових пенсій» обмежено до 200 гривень.

Постановою Кабінету Міністрів України №265 від 26 березня 2008 року «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» зі змінами, установлено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства і дітям-інвалідам, особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною та щомісячної доплати до пенсії у зв'язку з втратою годувальника членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання) не досягає в інвалідів (у тому числі дітей-інвалідів) прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, та в осіб, яким призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника, на одного непрацездатного члена сім'ї 100 відсотків, на двох - 120 відсотків, на трьох і більше - 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога до пенсії та державної соціальної допомоги у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів.

Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Дніпрі призначена та виплачуються щомісячно державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, та фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що пенсію позивачу виплачується у відповідності до законодавства і підстави для задоволення позову відсутні.

Також, суд першої інстанції з урахуванням відсутності підстав вважати дії та рішення відповідачів протиправними правильно відмовив у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Суд апеляційної інстанції зазначає про відсутність підстав для звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності законів та нормативно-правових актів, якими регулюються спірні відносини сторін у справі, оскільки під час розгляду справи не виникло сумнівів щодо їх відповідності Конституції України.

Твердження позивача про порушення судом норм процесуального права матеріалами справи не підтверджено, та не мали впливу на правильність вирішення судом першої інстанції справи по суті.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим