Справа № 242/1869/17
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пирогова Л.В.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року справа №242/1869/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сіваченка І.В.,

суддів Шишова О.О., Чебанова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 31 липня 2017 року у справі № 242/1869/17 за позовом ОСОБА_2 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, в якому зазначив, що 29.03.2017 він звернувся до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - Управління) із заявою про перерахунок пенсії з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII).

Рішенням Управління №600 від 07.04.2017 відмовлено у перерахунку пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу роботи в підземних умовах на підприємстві ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта Україна». З урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд визнати дії відповідача неправомірними, зобов'язати відповідача повторно розглянути його заяву від 29.03.2017, перевести його з одного виду пенсії на інший та зарахувати до загального та пільгового стажу періоди роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 03.11.2015 по 01.03.2017 на ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля».

Постанова мотивована тим, що період роботи на підприємстві з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 03.11.2015 по 01.03.2017 на ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля», які не зараховані до пільгового стажу позивача на підставі відсутності відомостей про сплату щомісячних внесків до Управління є безпідставними, оскільки із заробітної плати позивача щомісячно утримувались суми страхових внесків і позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов'язків підприємством, на якому він працював. За таких обставин, судом першої інстанції зроблено такий висновок, що не зараховуючи ОСОБА_2 періоди роботи: з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 03.11.2015 по 01.03.2017 на ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» до загального та пільгового стажу, відповідач діяв всупереч законодавству в сфері пенсійного забезпечення, необґрунтовано. А отже рішення відповідача, що оскаржується, є незаконним, та таким, що порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення на пільгових умовах.

Крім того, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, дійшовши висновку про необхідність скасування рішення Управління №600 від 07.04.2017, яким позивачу відмовлено в перерахунку пенсії, та зобов'язати відповідача повторно розглянути його заяву від 29.03.2017 №600, оскільки на підставі цієї заяви відповідачем було прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії та саме це рішення посприяло зверненню з відповідним адміністративним позовом до суду за захистом порушеного права.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова місцевого суду є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що на період звернення позивача із заявою про призначення пенсії згідно отриманих даних зі СПОВ (система персоніфікованого обліку відомостей) за період з 01.01.2000 по 31.01.2017 (сформовану 13.03.2017) за період роботи позивача з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 01.12.2015 по 31.01.2017 не було сплачено страховий/єдиний внесок підприємством ДП «Селидіввугілля» в особі ВП «Шахта Україна», що є порушенням ч.6 ст. 20 Закону № 1058-ІV, відповідно до якої «страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду».

З урахуванням зазначеного, Управлінням не було зараховано до страхового стажу період роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 03.11.2015 по 01.03.2017 в період роботи на ВП Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» через відсутність відомостей про сплату страхових внесків.

Таким чином, апелянт вважає, що неможливість здійснення перерахунку позивачу викликана неправомірними діями з боку ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля», а не порушенням вимог чинного законодавства з боку відповідача, тому Управління не повинно нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов'язків страхувальниками.

З огляду на вищевикладене, Управління вважає, що не порушило прав позивача, діяло в межах наданих йому законами та нормативно-правовими актами та не порушило вимоги чинного законодавства.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_2 звернувся до Управління із заявою № 600 від 29.03.2017 про перерахунок пенсії з виду на вид (з пенсії по інвалідності на пенсію за віком) на пільгових умовах відповідно до положень Закону № 1788-XII.

Рішенням Управління області від 07.04.2017 ОСОБА_2 відмовлено в перерахунку пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу роботи в підземних умовах.

Відповідачем до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 03.11.2015 по 01.03.2017 на ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» через відсутність відомостей про сплату щомісячних внесків.

З трудової книжки серія БТ-ІІ №3345616 позивача вбачається, що він з 03.11.2003 прийнятий на підприємство ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля», де працює на підземних роботах по теперішній час за професіями, що відносяться до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, що підтверджується записами №22,23,24,25,26,27,28,29 трудової книжки.

Зі змісту довідок про заробітну плату №130 від 10.05.2017, №201 від 26.07.2017 слідує, що ОСОБА_2 працює на ВП «Шахта «Україна» з 03.11.2003 та по теперішній час та за періоди роботи на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля», які є спірними, позивачеві щомісяця нараховувалась заробітна плата, з якої нараховано ЄСВ та перераховано до Управління.

Перевіривши доводи позову, оцінивши досліджені докази з позиції відповідності їх вимогам щодо належності та допустимості, з'ясувавши всі обставини у справі, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов необхідно задовольнити з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч.4 ст. 24 Закону № 1058-IV). До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII.

На підставі п. «а» ст. 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Аналіз наведених норм свідчить, що обчислення страхового стажу за спірні періоди роботи позивача, має проводитись в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії визначається статтею 62 Закону № 1788-XII.

Згідно зі статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 №383 затверджений Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Колегія суддів зазначає, що трудова книжка ОСОБА_2 містить записи, що підтверджують період виконуваної роботи, її характер. В трудовій книжці йдеться посилання на відповідні накази як на підставу внесення записів, вони завірені підписом повноважної особи та печаткою, не містять виправлень, підчисток, тобто оформлені належним чином, що не викликає у суду сумніву.

Про те, що у спірний період - з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 03.11.2015 по 01.03.2017 на ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля», позивач був зайнятий протягом повного робочого дня за професією що надає право на пільгову пенсію, свідчать трудова книжка позивача та надані документи, що відповідає вимогам, визначеним у абзаці 2 пункту 1 Порядку N 637, за яким за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Доказів того, що позивач у спірні періоди був зайнятий на підземних роботах неповний робочий день, відповідачем також не надано.

Колегія суддів наголошує, що у відповідності до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення.

Щодо не зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 01.12.2015 по 31.01.2017 на ВП "Шахта "Україна" ДП "Селидіввугілля" через несплату страхових внесків до Пенсійного фонду України, суд вважає дії Управління неправомірним, виходячи з наступного.

Абзацом першим частини першої статті 24 Закону 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менше ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону № 1058-IV, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Механізм обов'язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних прав.

Так, зокрема, статтею 113 Закону № 1058-IV передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону № 1058-IV застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов'язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону № 1058-IV) незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 20 Закону № 1058-IV).

За таких обставин суд вважає посилання апелянта на те, що підприємствами ВП "Шахта "Україна" ДП "Селидіввугілля" із заробітної плати позивача не сплачувалися страхові внески, безпідставними, оскільки позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов'язків підприємством, на якому він працює. Аналогічна правова позиція викладена в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України № 212/11/14-14 від 18.02.2014.

За таких обставин періоди роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010 та з 01.12.2015 по 31.01.2017 на ВП "Шахта "Україна" ДП "Селидіввугілля" підлягають зарахуванню до страхового стажу ОСОБА_2

З урахуванням вимог законодавства України про пенсійне забезпечення, а також встановлених обставин, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що не зараховуючи ОСОБА_2 періоди роботи: з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 03.11.2015 по 01.03.2017 на ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» до загального та пільгового стажу, відповідач діяв всупереч законодавству в сфері пенсійного забезпечення, необґрунтовано. А отже рішення відповідача, що оскаржується, є незаконним, та таким, що порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення на пільгових умовах.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить висновку про обґрунтованість позову і його задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи вищевикладені обставини, місцевий суд, вийшовши за межі позовних вимог, дійшов вірного висновку про необхідність скасування рішення Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №600 від 07.04.2017, яким позивачу відмовлено в перерахунку пенсії, та зобов'язати відповідача повторно розглянути його заяву від 29.03.2017 №600, оскільки на підставі цієї заяви відповідачем було прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії та саме це рішення посприяло зверненню з відповідним адміністративним позовом до суду за захистом порушеного права.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 31 липня 2017 року у справі № 242/1869/17 за позовом ОСОБА_2 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя І.В.Сіваченко

Судді О.О.Шишов

О.О.Чебанов