Справа № 813/1203/17
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань залишення позовної заяви без розгляду

19 вересня 2017 року № 813/1203/17

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого-судді Сакалоша В.М.

за участю секретаря судового засідання Магиревич Ю.Д.,

позивача ОСОБА_2,

представника третьої особи Сокальського Д.А.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання третьої особи про залишення без розгляду адміністративного позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи Міжрайонна спеціалізована Психіатрична МСЕК №1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимоги на предмет спору на стороні відповідача Львівської обласної психіатричної лікарні про визнання рішення незаконним,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи Міжрайонна спеціалізована Психіатрична МСЕК №1, в якій просить суд:

-визнати рішення Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи Міжрайонна спеціалізована Психіатрична МСЕК №1 про призначення II групи інвалідності незаконним.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2017 року дану позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення її недоліків.

03 квітня 2017 року позивач усунув недоліків позовної заяви, яка була залишена без руху.

Ухвалою судді від 04.04.2017 року відкрито провадження у справі. Хід розгляду справи відображений в ухвалах суду.

Зокрема, 25.04.2017 року протокольною ухвалою суду було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимоги на предмет спору на стороні відповідача Львівську обласну психіатричну лікарню.

19.09.2017 року третьою особою на електронну адресу суду надіслано клопотання за вх.№2301ел про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_2, так як позивачем пропущено строк звернення до суду. В обґрунтування клопотання зазначає, що позивачем в другому абзаці позовної заяви зазначається, що про порушення своїх прав, свобод та інтересів, вона дізналася коли отримала письмову виписку з акту огляду медико-соціальної експертної комісії серія 10 ААВ виданої 22.06.2016 року. Відповідно до цієї виписки ОСОБА_2 встановлена друга група інвалідності та призначена виплата пенсії строком на один рік до 01 липня 2017 року. Однак, як стверджує третя особа позивачем подано позов через 9 місяців після того як вона повинна була дізнатись про порушення свої прав, що виходить за межі строку звернення до адміністративного суду. Таким чином, просить залишити позовну заяву без розгляду.

Позивач у судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання про залишення позову без розгляду та просила відмовити у вказаному клопотанні.

Відповідач у судове засідання явку уповноважених представників не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Представник третьої особи у судовому засіданні підтримав вищенаведене клопотання та просив його задовольнити.

Заслухавши думку позивача та представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання про залишення без розгляду адміністративного позову до задоволення не підлягає.

Згідно ч.1 та 2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

У свою чергу, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Своєрідним механізмом, який дозволяє розуміти, тлумачити та застосовувати Конвенцію є практика Європейського суду з прав людини (далі - Суд), яку він викладає у своїх рішеннях.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

З огляду на вищенаведене, судом не враховується клопотання третьої особи про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки із встановлених обставин суд прийшов до висновку, що строк звернення до суду з даним позовом позивачем не пропущено.

Окрім цього, третьою особою не надано суду належних доказів на обгрунтування клопотання про залишеня позовної заяви без розгляду, про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Таким чином, клопотання третьої особи про залишення позовної заяви без розгляду, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.155, 160-165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання третьої особи про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала окремо не оскаржується, заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя Сакалош В.М.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 22 вересня 2017 року.