Справа № 810/2555/17
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2017 року № 810/2555/17

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши у порядку скороченого провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, у якому позивач просить:

- визнати незаконною бездіяльність Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області;

- зобов`язати Бородянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області надати відповідь на заяву від 24 травня 2017 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач ухиляється від встановленого законом обов'язку розглянути та надати відповідь на письмовий запит ОСОБА_1 про надання інформації.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2017 року відкрито скорочене провадження у даній справі, запропоновано відповідачеві у десятиденний строк з дня одержання копії ухвали подати через канцелярію суду заперечення на позов або заяву про визнання позову

Ухвалу суду вручено уповноваженому представнику відповідача 04.08.2017, про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення за №951.

На час прийняття рішення у даній справі заперечення проти позову або заява про визнання позову від відповідача до суду не надходили.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на таке.

24 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області із заявою, у якій просила повідомити чи перебувають на примусовому виконанні у Бородянському РВ ДВС виконавчі провадження де ОСОБА_1 є боржником, у тому числі солідарним, а також провадження, у яких було накладено арешт та/або інші обтяження та оголошення розшуку майна ОСОБА_2, що є сумісною власністю подружжя.

Судом встановлено, що станом на момент звернення ОСОБА_1 до суду, відповідачем не надано жодної відповіді на подану заяву та не повідомлено про наслідки її розгляду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

У силу положень статті 3 Закону України «Про звернення громадян», під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

За визначенням, наведеним у частини 3 статті 3 Закону України «Про звернення громадян», заява (клопотання) - це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про звернення громадян», звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Статтею 15 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно із статтею 19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам.

Статтею 20 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому, загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Отже, відповідач повинен був розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.05.2017 протягом одного місяця та письмово повідомити про результати її розгляду.

Однак на момент вирішення справи по суті Бородянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області заяву позивача не розглянув та жодної відповіді позивачеві не надав.

Беручи до уваги викладені обставини, суд дійшов висновку, що Бородянським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області допущена протиправна бездіяльність, що полягає у ненаданні відповіді на заяву ОСОБА_1 від 24.05.2017.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, жодних доказів, які б спростували доводи позивача, не надав.

За наведених обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 640,00 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Вирішуючи питання компенсації понесених позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 2560,00 грн., суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Пунктом 1 частини 3 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Отже, законом передбачена можливість компенсації лише тих витрат на правову допомогу, що пов'язані з участю захисника у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

При цьому суд зазначає, що поняття «вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням» охоплює ті процесуальні дії, що вчиняються судом за участі сторін у справі, але які неможливо вчинити під час судового засідання у приміщенні суду.

Вчинення таких процесуальних дій обов'язково оформлюється процесуальними документами, у яких відображається зміст вчинених дій та їх результат, як то протоколи, ухвали тощо.

Тобто, надання правової допомоги адвокатом чи іншим фахівцем у галузі права у вигляді правових консультацій, формування доказової бази, пошук судової практики, написання позовної заяви (клопотань, пояснень), їх подання до суду не можуть вважатись окремими процесуальними діями поза судовим засіданням в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Оскільки у даному випадку адвокатом не вчинялось дій, пов'язаних з наданням правової допомоги у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи у суді, витрати позивача у розмірі 2560,00 грн. відшкодуванню не підлягають.

Керуючись вимогами статей 94, 158-163, 167, 183-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, що полягає у ненаданні відповіді на заяву ОСОБА_1 від 24.05.2017.

Зобов`язати Бородянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області надати відповідь на заяву ОСОБА_1 від 24 травня 2017 року.

Стягнути з Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (ідентифікаційний номер 34779694) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панченко Н.Д.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 18.09.2017.