Справа № 730/567/17
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 730/567/17 Головуючий у 1-й інстанції: Пархоменко П.І.
Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ганечко О.М.

суддів: Коротких А.Ю., Літвіної Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Борзнянського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Чернігівської області на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 15.08.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Борзнянського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Борзнянського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Чернігівської області про: визнання дій щодо відмови у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання незаконними; зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, з 1 грудня 2016 року, з включенням до зарплати для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці матеріальної допомоги на оздоровлення.

Постановою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 15.08.2017 адміністративний позов задоволено.

Визнано дії Борзнянського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Чернігівської області щодо відмови у здійснені перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_2 протиправними.

Зобов'язати Борзнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_2 з 1 грудня 2016 року з включенням до зарплати для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці матеріальної допомоги на оздоровлення відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 4 травня 2017 року № 03-36/789/17-вих.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, апелянтом було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Справа розглянута відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 22.09.2016 позивача було звільнено з посади судді Борзнянського районного суду Чернігівської області, у зв'язку з поданням заяви про відставку.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в Борзнянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України, з 01.10.2016 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90 % суддівської винагороди, призначене відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» №1402-VIII.

Відповідно до довідки територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області № 03-36/789/17 від 04.05.2017 (а.с.7), суддівська винагорода позивача згідно статті 135 Закону від 2 червня 2016 року № 1402-VIII на дату звернення становить 25600 грн., в тому числі, посадовий оклад - 16000 грн., доплата за вислугу років (60 % посадового окладу) - 9600 грн.

В серпні 2016 року, з виходом у щорічну оплачувану відпустку, позивачу виплачена матеріальна допомога на оздоровлення в розмірі посадового окладу 14500 грн.

11.05.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суді у відставці з урахуванням допомоги на оздоровлення (а.с.6).

Рішенням від 16.05.2017 року №264/04 відповідачем відмовлено позивачу у вищевказаному перерахунку, у зв'язку із відсутністю для цього правових підстав (а.с.8-9).

Не погоджуючись з вказаним рішенням Борзнянського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Чернігівської області, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що в системі оплати праці працівників допомога на оздоровлення входить в структуру заробітної плати і за своєю правовою природою є „оплатою праці" і наслідком трудової діяльності окремого працівника, а відтак вимоги позивача обґрунтовані, з чим не може погодитись суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI та згідно норм ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII, суддівська винагорода регулюється цим Законом, та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Згідно з нормами ст. 136 Закону №1402 та ст. 134 Закону №2453 суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу.

Стаття 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453 передбачає, що судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

2 червня 2016 року прийнято Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII, який набрав чинність 30 вересня 2016 року.

Пунктом 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII встановлено, після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

За правилами ч. 1 ст. 135 Закону №1402-VIII, суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (ч.2 ст.135 Закону №1402-VIII).

Отже, враховуючи вимоги Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судді у відставці виплачується за його вибором щомісячне довічне грошове утримання, у максимальному розмірі 90% заробітної плати (суддівської винагороди) судді, яка обчислюється з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь та роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Тобто, розмір довічного грошового утримання безпосередньо пов'язаний із розміром суддівської винагороди.

Таким чином, законодавством, чинним, станом на час призначення щомісячного грошового утримання позивачу, так і чинним на час звернення до пенсійного фонду з відповідною заявою про здійснення перерахунку, було передбачено чіткий перелік складових, що входять в обчислення суддівської винагороди та відповідно щомісячного довічного грошового утримання судді.

Наразі, матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди.

Щодо посилань суду першої інстанції на ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно яких отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії навіть незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, то колегія суддів звертає увагу, що врахування цих положень можливе у разі призначення позивачу пенсії, а не довічного грошового утримання. Порядок обчислення довічного грошового утримання не регулюється зазначеними законами, а чітко визначено Законом України «Про судоустрій і статус суддів», який є спеціальним і не пов'язує розмір складових суддівської винагороди, що враховуються при обчисленні щомісячного грошового утримання судді із сплатою страхових внесків.

Отже, відсутні правові підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення.

Також, колегія суддів вважає помилковим посилання позивача на рішення Конституційного Суду України №4-рп/2016 від 08.06.2016.

Так, рішенням Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини 3, абз. 1, 2, 4, 6 ч. 5 статті 141 Закону України Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та положень пункту 5 розділу ІІІ Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення, зокрема, частини 3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.10.2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213- VIII.

Відповідно до вказаного рішення, частина 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

При цьому, зазначене рішення не стосується включення матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної оплачуваної відпустки у складову суддівської винагороди та розрахунку довічного грошового утримання судді.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що пенсійним органом правомірно відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, на виконання вимог ч.2 ст.71 КАС України надав до суду належні докази правомірності своїх дій та рішень, та обґрунтував свою позицію у встановленому порядку.

Судова колегія апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції надана неправильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 15.08.2017, та є підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.202 КАС України, апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати.

Керуючись ст.ст. 41, 159, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Борзнянського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Чернігівської області задовольнити.

Постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 15.08.2017 скасувати, та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Борзнянського об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя

Судді:

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Коротких А. Ю.

Літвіна Н. М.