Справа № 803/468/17
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 року Справа № 803/468/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

при секретарі судового засідання Литвиненко І.П.,

за участю представника позивача Міліщука С.Л.,

представників відповідачів Лясковця В.Ф., Макарова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі Північне РУ ДПС України, відповідач-1), Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі - Луцький прикордонний загін Північного РУ ДПС України, відповідач-2) про визнання протиправними та скасування наказу тво начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 06 березня 2017 року № 157-АГ Про притягнення до дисциплінарної відповідальності; наказу тво начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 13 березня 2017 року № 94-ОС в частині припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії водія групи інженерного облаштування державного кордону (для відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 з місцем дислокації н.п. Дольськ) відділення інженерного облаштування державного кордону інженерно-технічного відділу 6 прикордонного Волинського загону, без права носіння військової форми одягу, прапорщика ОСОБА_1 за пунктом е (через службову невідповідність) частини шостої із застосуванням частини восьмої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та наказу начальника Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 15 березня 2017 року № 53-ОС в частині виключення зі списків частини та усіх видів забезпечення з 15 березня 2017 року прапорщика ОСОБА_1 ; зобов`язання Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України поновити прапорщика ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовано наступними обставинами.

Наказом тво начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 157-АГ від 06 березня 2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за порушення статей 11, 13, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 розділу І Дисциплінарного статуту Збройних Сил України - скоєння дорожньо-транспортної пригоди, що призвело до отримання тілесних ушкоджень цивільною особою, нездійснення доповіді та залишення місця події на молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії водія відділення інженерного облаштування державного кордону відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 Луцького прикордонного загону прапорщика ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, відповідно до статті 45, пункту «є» статті 62, статті 67 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Відповідно до наказу тво начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 94-ОС від 13 березня 2017 року «По особовому складу» припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби по 6 прикордонному Волинському загону (І категорії) в запас молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії водія групи інженерного облаштування державного кордону (для відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з місцем дислокації н.п. Дольськ) відділення інженерного облаштування державного кордону інженерно-технічного відділу 6 прикордонного Волинського загону, без права носіння військової форми одягу, прапорщика ОСОБА_1 .

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 53-ос від 15 березня 2017 року «По особовому складу» ОСОБА_1 виключено зі списків частини та усіх видів забезпечення з 15 березня 2017 року.

Позивач вважає оскаржені накази протиправними, керуючись наступним.

Підставою для прийняття тво начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України наказу № 157-АГ від 06 березня 2017 року, яким ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, є висновок службового розслідування по з`ясуванню причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, ступеня вини позивача. Із вказаного висновку вбачається, що 03 березня 2017 року прапорщик ОСОБА_1 в позаслужбовий час, керуючи власним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, скоїв дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП), в результаті якої цивільна особа отримала тілесні ушкодження. Однак, позивач вважає, що такий висновок службового розслідування є упередженим і безпідставним. В матеріалах дисциплінарної справи відсутні будь-які докази порушення ОСОБА_1 військової дисципліни або громадського порядку, а твердження про вчинення останнім ДТП у стані алкогольного сп`яніння, залишення місця пригоди, нанесення цивільній особі тілесних ушкоджень не знайшли свого підтвердження. З постанови слідчого СВ Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області від 03 квітня 2017 року вбачається, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 04 березня 2017 року, за фактом ДТП, що мала місце 03 березня 2017 року, за участю ОСОБА_1 , закрите у зв`язку з відсутністю в його діянні складу злочину, передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу України (далі КК України).

Таким чином, оскільки накази № 94-ОС від 13 березня 2017 року «По особовому складу» про припинення (розірвання) з ОСОБА_1 контракту та звільнення його з військової служби, № 53-ос від 15 березня 2017 року «По особовому складу» про виключення ОСОБА_1 зі списків частини та усіх видів забезпечення були прийняті для реалізації дисциплінарного стягнення, тому вони також є протиправними.

Керуючись наведеним, позивач просив визнати протиправними і скасувати оскаржені накази, а також поновити його на посаді та стягнути з Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Відповідно до письмових заперечень відповідачів проти адміністративного позову від 10 травня 2017 року (42-50) вони позовних вимог не визнали, просили в задоволенні позову відмовити, керуючись наступним.

Під час проведення службового розслідування прапорщик ОСОБА_1 надав письмові пояснення, в яких підтвердив факт участі в ДТП 03 березня 2017 року та залишення місця пригоди, при цьому, доповіді по даному факту керівнику не здійснював; прибувши до місця свого проживання - вживав спиртні напої. Однак, вину в скоєнні ДТП визнав повністю. В матеріалах службового розслідування наявні докази вини прапорщика ОСОБА_1 в скоєнні ДТП в позаслужбовий час під час проходження військової служби в Державній прикордонній службі України за результатами якої цивільна особа отримала тілесні ушкодження. Наведене свідчить про порушення позивачем вимог статей 11, 13, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, якими визначено обов`язки військовослужбовців України, зокрема щодо сумлінного і чесного виконання військового обов`язку, дисциплінованості, знання та виконання своїх обов`язків та додержання вимог статутів Збройних Сил України; честі і гідності військовослужбовця; утримання від шкідливих для здоров`я звичок; обов`язку військовослужбовців постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому. Також, про порушення позивачем статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, відповідно до якої військовослужбовці зобов`язані додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Дія статутів Збройних сил України поширюється на військовослужбовців з моменту вступу на військову службу до звільнення і не залежить від виконання або невиконання ними своїх службових обов`язків

Таким чином, службовим розслідуванням доведено факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, за що на останнього було накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю. Оскаржені накази прийняті посадовими особам в межах наданих їм повноважень, у спосіб, визначений законом, обґрунтовано і неупереджено.

В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Додатково представник позивача пояснив, що постановою Любешівського районного суду Волинської області від 29 травня 2017 року в справі № 162/321/17, яка надійшла з Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтями 122-4 (залишення місця дорожньо-транспортної пригоди), 124 (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна), частиною четвертою статті 130 (керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції) Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі закрито на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу вказаних адміністративних правопорушень. Вказане судове рішення набрало законної сили 22 червня 2017 року.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні позов не визнав та в його задоволенні просив відмовити. Суду додатково пояснив, що на момент прийняття висновку за результатами службового розслідування позивач визнав факт вчинення дисциплінарного проступку, проти притягнення до дисциплінарної відповідальності не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представників відповідачів, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При вирішенні спору судом накази відповідачів від 06 березня 2017 року № 157-АГ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» прапорщика ОСОБА_1 ; від 13 березня 2017 року № 94-ОС в частині припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби прапорщика ОСОБА_1 за пунктом е (через службову невідповідність); від 15 березня 2017 року № 53-ОС в частині виключення зі списків частини та усіх видів забезпечення з 15 березня 2017 року прапорщика ОСОБА_1 , прийняті відповідачами як суб`єктами владних повноважень, перевірявсь на відповідність вимогам частини третьої статті 2 КАС України.

Згідно із частиною першою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд дійшов висновку, що відповідачами не доведено правомірності прийнятих наказів, а тому вони є протиправними та підлягають скасуванню.

Так, судом встановлено, що прапорщик ОСОБА_1 проходив військову службу в Державній прикордонній службі України з 2007 року (останній контракт від 21 березня 2013 року), з 12 серпня 2016 року перебував на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії водій групи інженерного облаштування державного кордону (для відділу прикордонної служби «Дольськ» з місцем дислокації н.п. Дольськ) відділення інженерного облаштування державного кордону інженерно-технічного відділу в/ч НОМЕР_1 . Термін дії контракту про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, укладеного з ОСОБА_1 до 20 березня 2018 року (а.с. 58, зворот, 93).

03 березня 2017 року начальнику відділу прикордонної служби «Дольськ» надійшла інформація від начальника Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського ВП ГУПН у Волинській області про скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю військовослужбовця відділення інженерного облаштування державного кордону з місцем дислокації н.п. Дольськ прапорщика ОСОБА_1 .

Наказом начальника Луцького прикордонного загону № 480-аг від 03 березня 2017 року «Про призначення службового розслідування» з метою з`ясування причин і обставин скоєння ДТП, призначено провести службове розслідування за даним фактом; висновок службового розслідування наказано надати для затвердження до 04 березня 2017 року (а.с. 52).

За результатами службового розслідування складено висновок від 04 березня 2017 року (а.с. 54-57).

В ході службового розслідування встановлено, що 03 березня 2017 року близько 19 год. 10 хв. в смт Любешів Волинської області, керуючи власним транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN Golf», р.н. НОМЕР_2 , молодший інспектор прикордонної служби 2 категорії водій відділення інженерного облаштування державного кордону для відділу прикордонної служби «Дольськ» прапорщик ОСОБА_1 скоїв ДТП здійснив наїзд на пішохода та залишив місце пригоди, доповіді по даному факту керівництву не здійснював. Згідно з поясненнями військовослужбовця ОСОБА_1 , він близько 17 год. 30 хв. 03 березня 2017 року вибув з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на особистому транспортному засобі марки «VOLKSWAGEN Golf», р.н. НОМЕР_2 в смт Любешів. Близько 19 год. на дорозі був засліплений зустрічним транспортом внаслідок чого не помітив жінку, яка переходила дорогу з велосипедом, зачепив її бампером автомобіля. Від допомоги і транспортування її в медичну установу громадянка відмовилась. ОСОБА_1 , прибувши за місцем свого проживання в смт Любешів, вжив спирті напої. Під час перебування в впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » спиртні напої не вживав (а.с. 79-80).

Представником ВП ГУПН у Волинській області військовослужбовця ОСОБА_1 було доставлено в Любешівську ЦРЛ для проведення освідування на предмет алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, від проходження якого останній відмовився.

Лікарем Любешівської центральної районної лікарні Смолик М.П. надано висновок від 03 березня 2017 року про те, що ОСОБА_1 під час огляду (21 год. 05 хв. 03 березня 2017 року) перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 83).

Слідчим відділом Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області начальнику ВПС «Дольськ» направлено повідомлення від 04 березня 2017 року про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000066 за повідомленням, з якого виявлені обставини, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу України. З фабули повідомлення вбачається, що 03 березня 2017 року близько 19 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN Golf», р.н. НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Свободи в смт Любешів Любешівського району Волинської області, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну та в момент виникнення небезпеки для руху не вжив негайних заходів до зменшення швидкості, аж до зупинки, транспортного засобу, після чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка рухалась у попутному напрямку. Внаслідок ДТП ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження і була доставлена до Любешівської ЦРЛ (а.с. 53).

Таким чином, при проведенні службового розслідування було встановлено, що ДТП вчинена позивачем в позаслужбовий час, під час проходження військової служби в ДПС України, але не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Даний факт став можливим внаслідок особистої недисциплінованості позивача незважаючи на постійне доведення до особового складу підрозділу негативних явищ та наслідків скоєння ДТП, в стані алкогольного сп`яніння скоїв ДТП, внаслідок якої цивільна особа отримала тілесні ушкодження; внаслідок порушення позивачем вимог статей 11, 13, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; внаслідок нехтуванням позивачем вимогами Голови Держприкордонслужби України щодо заборони керування військовослужбовцями транспортними засобами в статі алкогольного сп`яніння; внаслідок слабкого контролю з боку керівництва відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за підлеглим особовим складом щодо недопущення керування військовослужбовцями ТЗ в стані алкогольного сп`яніння та скоєння ДТП.

За результатами проведеного службового розслідування робочою групою було запропоновано, зокрема, притягнути до дисциплінарної відповідальності прапорщика ОСОБА_1 за керування ТЗ в стані алкогольного сп`яніння, що призвело до отримання тілесних ушкоджень цивільною особою, не доповідь по команді про вчинене ДТП та залишення місця пригоди, порушення статей 11, 13, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, нехтування вимогами голови Держприкордонслужби України щодо заборони керування військовослужбовцями ТЗ в стані алкогольного сп`яніння.

В наказі № 487-аг від 04 березня 2017 року «Про результати службового розслідування» (а.с. 86) начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 клопотав перед начальником Північного регіонального управління про притягнення до дисциплінарної відповідальності молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії водія відділення інженерного облаштування державного кордону для відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » прапорщика ОСОБА_1 за керування ТЗ в стані алкогольного сп`яніння, що призвело до отримання тілесних ушкоджень цивільною особою, не доповідь по команді про вчинене ДТП та залишення місця пригоди, порушення статей 11, 13, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, нехтування вимогами голови Держприкордонслужби України щодо заборони керування військовослужбовцями ТЗ в стані алкогольного сп`яніння (пункт 3 наказу № 487-аг від 04 березня 2017 року).

Наказом тво начальника Північного регіонального управління ДПС України № 157-АГ від 06 березня 2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» (а.с. 87-88) молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії водія відділення інженерного облаштування державного кордону для відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » прапорщика ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю (пункт 1 наказу № 157-АГ від 06 березня 2017 року) за порушення статей 11, 13, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, скоєння ДТП, що призвело до отримання тілесних ушкоджень цивільною особою, нездійснення доповіді та залишення місця пригоди.

Наказом тво начальника Північного регіонального управління ДПС України № 94-ОС від 13 березня 2017 року «По особовому складу» (а.с. 89) з позивачем припинено (розірвано) контракт та звільнено його з військової служби за пунктом «е» (через службову невідповідність) частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», із застосуванням частини восьмої статті 26 цього ж Закону, в запас без права носіння військової форми одягу.

Наказом начальника Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 15 березня 2017 року № 53-ОС «По особовому складу» (а.с. 94), зокрема, прапорщика ОСОБА_1 виключено зі списків частини та усіх видів забезпечення з 15 березня 2017 року.

На підставі постанови слідчого СВ Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області від 23 березня 2017 року в межах проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000066, від 04 березня 2017 року за фактом ДТП, що мала місце 03 березня 2017 року в смт Любешів Любешівського р-ну Волинської області з участю ОСОБА_1 , 28 березня 2017 року проведено судово-медичну експертизу з приводу травм, отриманих громадянкою ОСОБА_2 , 1957 року народження, за результатами якої складено висновок експерта № 39 (а.с. 107-108). Відповідно до підсумків вказаного висновку при проведенні судово-медичної експертизи громадянки ОСОБА_2 , 1957 року народження будь-яких тілесних ушкоджень у вигляді синців, саден, ран, переломів, тощо та їх наслідків не виявлено. Діагнози на основі суб`єктивних даних (скарг хворої) при оцінці ступеня тяжкості не враховано, оскільки вони не підтверджені об`єктивними відомостями.

Отже, тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за фактом ДТП, що мала місце 03 березня 2017 року, в громадянки ОСОБА_2 1957 року народження не виявлено, а тому склад злочину, передбачений статтею 286 Кримінального кодексу України, в діяннях ОСОБА_1 відсутній.

З наведених підстав, постановою слідчого СВ Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області від 03 квітня 2017 року (а.с. 11) кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000066, від 04 березня 2017 року за фактом ДТП, що мала місце 03 березня 2017 року в смт Любешів Любешівського р-ну Волинської області, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину, передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу України (порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами).

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 29 травня 2017 року, яка набрала законної сили 22 червня 2017 року, в справі № 162/321/17, яка надійшла з Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтями 122-4 (залишення місця дорожньо-транспортної пригоди), 124 (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна), частиною четвертою статті 130 (керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції) Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі закрито на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу вказаних адміністративних правопорушень. Вказане судове рішення набрало законної сили 22 червня 2017 року (а.с. 125, 126-127).

Наведені обставини сторонами не заперечено, не спростовано і підтверджено належними доказами.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Види військової служби визначені частиною шостою цієї ж статті, серед яких військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу.

Порядок звільнення з військової служби унормовано статтею 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Так, відповідно до пункту б) частини другої статті 26 Закону звільнення зі служби проводиться: військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, - на підставах, передбачених частиною шостою, з урахуванням випадків, визначених частиною восьмою цієї статті.

Згідно з частиною шостою статті 26 Закону контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби: а) у зв`язку із закінченням строку контракту; б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби; в) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі; г) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі; д) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких встановлено Кабінетом Міністрів України; е) через службову невідповідність; є) у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади; ж) у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку; з) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням (за бажанням військовослужбовця); и) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; і) у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням, відповідно до якого військовослужбовця притягнуто до відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, пов`язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України "Про запобігання корупції"; ї) у зв`язку з неможливістю переведення на іншу посаду у разі безпосереднього підпорядкування близькій особі; й) у зв`язку із встановленням за результатами спеціальної перевірки, яка здійснюється під час доукомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці України, відомостей, які не відповідають установленим законодавством вимогам для зайняття посади (прийому на військову службу); к) у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем - жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років; л) у зв`язку із застосуванням заборони, передбаченої частинами третьою та четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади"; м) у зв`язку із закінченням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу за новим контрактом військовослужбовцями, які проходили військову службу за контрактом, укладеним на умовах, передбачених абзацом другим частини третьої статті 23 цього Закону.

Пунктом «е» частини восьмої статті 26 цього Закону визначено, що під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу у разі невиконання службових обов`язків.

Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженим Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009 (далі Положення № 1115/2009) визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби в Державній прикордонній службі України (далі - Держприкордонслужба) у мирний час та особливості проходження військової служби в ній в особливий період.

Відповідно до підпункту 1 пункту 280 Положення № 1115/2009 звільнення військовослужбовців з військової служби через службову невідповідність здійснюється: 1) у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення - звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю; позбавлення військового звання прапорщика (мічмана), старшого прапорщика (старшого мічмана) із звільненням з військової служби у запас; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю. Виконання накладеного на військовослужбовця дисциплінарного стягнення здійснюється негайно, але не пізніше 3 місяців після накладення такого стягнення.

Відповідно до статті 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі - Статут), визначено, що повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з статтею 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові (стаття 12 Статуту).

Військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок (стаття 13 Статуту).

Військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому. Усі військовослужбовці повинні під час зустрічі (обгону) вітати один одного, додержуючись правил, визначених Стройовим статутом Збройних Сил України. Військове вітання - це вияв взаємної поваги і згуртованості військовослужбовців (стаття 49 Статуту).

Частиною 1 ст. 45 Закону України Про Дисциплінарний статут Збройних сил України визначено, що за невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності накласти дисциплінарне стягнення.

Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі Дисциплінарний статут), дія якого поширюється в тому числі на Державну прикордонну службу України.

Відповідно до статті 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно з пунктом «є» статті 62 Дисциплінарного статуту на прапорщиків (мічманів) може бути накладене стягнення у виді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю

Відповідно до статей 84, 85 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини. Службове розслідування призначається письмовим наказом командира.

Після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби (стаття 86 Дисциплінарного статуту).

У розумінні зазначеного спеціального законодавства з питань проходження військової служби військовослужбовця може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності лише у випадку безспірного доведення його вини (вчиненні дисциплінарного проступку).

Правову оцінку діянням позивача за фактом ДТП, що мала місце 03 березня 2017 року в смт Любешів Любешівського р-ну Волинської області, було надано судом при вирішенні справи № 162/321/17. Так, в судовому рішенні зазначено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що ОСОБА_1 допустив порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, про які зазначено в диспозиції статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого цією статтею. Відповідно до диспозиції статті 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за даною нормою настає в разі ... залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні... Відповідно до диспозиції частини четвертої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за даною нормою настає в разі ... вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю...

Закриваючи провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутності події і складу правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає закриттю провадження у справі і за статтею 122-4, частиною четвертою статті 130 цього Кодексу. Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 не може вважатися таким, що вчинив правопорушення, передбачені статтями 122-4, 124, частиною четвертою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому справу про адміністративні правопорушення відносно нього слід закрити у зв`язку з відсутністю події та складу в його діях адміністративних правопорушень.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, не підлягають доказуванню при розгляді даної адміністративної справи обставини (скоєння ОСОБА_1 03 березня 2017 року ДТП, що призвело до отримання тілесних ушкоджень громадянкою ОСОБА_2 , нездійснення доповіді та залишення місця пригоди), за які позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення з військової служби, оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено відсутність події та складу правопорушень в діях ОСОБА_1 .

Із висновку службового розслідування від 04 березня 2017 року вбачається, що дорожньо-транспортна пригода 03 березня 2017 року в смт Любешів, за результатами якої цивільна особа отримала тілесні ушкодження, відбулась з вини військовослужбовця ОСОБА_1 , який перебував за кермом транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння. Однак, враховуючи встановлені обставини, суд вважає такі висновки передчасними, безпідставними і спростованими.

Визнання позивачем вини у наданих письмових поясненнях від 04 березня 2017 року суд не розцінює, як правову підставу для притягнення його до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення з військової служби, оскільки обставини щодо участі 03 березня 2017 року ОСОБА_1 в ДТП і отримання цивільною особою тілесних ушкоджень, залишення місця ДТП, недоповідь керівнику є недоведеними і непідтвердженими належними доказами. Крім того, факт керування позивачем транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що при проведенні службового розслідування обставини вчинення дисциплінарного порушення позивачем не з`ясовані, вина позивача не доведена, докази вчинення дисциплінарного проступку позивачем у матеріалах адміністративної справи відсутні, а тому наказ тво начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 06 березня 2017 року № 157-АГ Про притягнення до дисциплінарної відповідальності є протиправним.

Одночасно суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем-1 при звільненні позивача за відсутності беззаперечних доказів вчинення ним дій, які дискредитують звання, порушено необхідний баланс між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані застосовані заходи дисциплінарного впливу.

Враховуючи наявні у справі докази суд вважає, що в даному випадку, відповідачами належними та допустимими доказами не доведено те, що ОСОБА_1 було допущено порушення статей 11, 13, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, що виразились у недотриманні обов`язку сумлінно і чесно проходити військову службу, дисциплінованості, знанні та виконанні своїх обов`язків та додержання вимог статутів Збройних Сил України; вимог щодо честі і гідності військовослужбовця; утримання від шкідливих для здоров`я звичок; обов`язку військовослужбовців постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, збереження військової честі, захисту своєї й поваги гідності інших людей; обов`язку дотримуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильного виконання вимоги військових статутів, наказів командирів; поводження з гідністю й честю, недопущення самому і стримування інших від негідних вчинків. Також, відповідачами належними та допустимими доказами не доведено наявності в діяннях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку, а відтак у Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України відсутні підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що наказ тво начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 06 березня 2017 року № 157-АГ Про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача прийнятий не обґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та з порушенням принципу розсудливості, а отже підлягає скасуванню.

Оскільки, підставою для прийняття наказів від 13 березня 2017 року № 94-ОС в частині припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби прапорщика ОСОБА_1 за пунктом е (через службову невідповідність) частини шостої статті 26 із застосуванням частини восьмої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, від 15 березня 2017 року № 53-ОС в частині виключення зі списків частини та усіх видів забезпечення з 15 березня 2017 року прапорщика ОСОБА_1 був наказ від 06 березня 2017 року № 157-АГ Про притягнення до дисциплінарної відповідальності, який судом визнано протиправним, а тому і накази від 13 березня 2017 року № 94-ОС в частині припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби прапорщика ОСОБА_1 , від 15 березня 2017 року № 53-ОС в частині виключення зі списків частини та усіх видів забезпечення з 15 березня 2017 року прапорщика ОСОБА_1 є протиправними та також підлягають скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у разі незаконного звільнення з військової служби або переміщення по службі військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом або перебуває на кадровій військовій службі, підлягає поновленню на військовій службі на попередній або за його згодою на іншій, не нижчій, ніж попередня, посаді. У разі поновлення на військовій службі (посаді) орган, який прийняв рішення про таке поновлення, одночасно вирішує питання про виплату військовослужбовцю матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці за час виконання військового обов`язку на нижчеоплачуваній посаді, які він недоотримав внаслідок незаконного звільнення (переміщення). Цей період зараховується військовослужбовцю до вислуги років (як у календарному, так і у пільговому обчисленні) та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання.

З огляду на те, що позивача було протиправно звільнено з військової служби, то суд дійшов висновку, що прапорщик ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії водія групи інженерного облаштування державного кордону (для відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з місцем дислокації н.п. Дольськ) відділення інженерного облаштування державного кордону інженерно-технічного відділу 6 прикордонного Волинського загону з 15 березня 2017 року.

Частиною другою статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Верховний Суд України у постанові від 14 січня 2014 року (справа № 21-395а13) зазначив, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Як вбачається з довідки військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України № 1720 від 15 червня 2017 року (а.с. 115 а) позивачу був нарахований дохід за січень 2017 року 8 249 грн 40 коп., за лютий 2017 року 8 014 грн 40 коп., тобто загальна сума доходу за останні два місяці перед звільненням становить 16 263 грн. 80 коп. При цьому, середньоденний заробіток позивача за 1 день складає 275 грн 66 коп. (16 263 грн 80 коп. : 59 календарних днів = 275 грн 66 коп.). Таким чином, втрачений заробіток за час вимушеного прогулу становить 50 721,44 грн. (275 грн 66 коп. х 184 календарні дні вимушеного прогулу = 50721 грн 44 коп.), який слід стягнути з відповідача Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби. Отже, постанову суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення з відповідача на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 8 131 грн. 90 коп. слід звернути до негайного виконання.

Щодо стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_1 понесених ним судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 87 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Статтею 90 КАС України визначено поняття витрат на правову допомогу це витрати, пов`язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, яку несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, фактично понесені стороною, на користь якої ухвалено судове рішення в адміністративній справі, витрати на правову допомогу у такій справі підлягають компенсації за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на підставі рішення суду.

Частиною другою статті 16 КАС України встановлено, що для надання правової допомоги при вирішенні справ у судах в Україні діє адвокатура.

03 квітня 2017 року між позивачем ОСОБА_1 (клієнтом) і адвокатом Міліщуком С.Л. було укладено договір про надання правової допомоги № 4 (а.с. 19), розділом 4 якого встановлено, що за надану правову допомогу клієнт сплачує адвокату погодинний гонорар в розмірі 40% від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 грн).

Згідно з актом наданих послуг від 10 квітня 2017 року (а.с. 24), складеного на виконання умов договору № 4 від 03 квітня 2017 року, адвокатом було надано клієнту правову допомогу на загальну суму 4 480 грн, яка включає: складання та направлення адвокатських запитів 03 квітня 2017 року та 04 квітня 2017 року (кількість витраченого часу склала по 1,5 год. на кожний запит, вартість виконаної роботи - по 960 грн за кожний запит); складання позовної заяви 07 квітня 2017 року (кількість витраченого часу 4 год., вартість виконаної роботи 2 560 грн).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Таким чином, підставою для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу у адміністративних справах є документальне підтвердження участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що надані позивачем для відшкодування документальні підтвердження витрат на правову допомогу, що полягали у складанні та направленні двох адвокатських запитів, складанні позовної заяви, не містять інформації щодо надання правової допомоги, що визначена у статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (акт від 10 квітня 2017 року (а.с. 24) сторонами складено до звернення з даним позовом до суду і не містить відомостей про прийняття клієнтом послуг щодо участі адвоката в судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням або ж під час ознайомлення з матеріалами справи в суді), тому відсутні підстави для стягнення витрат на користь позивача за надання правової допомоги за актом наданих послуг від 10 квітня 2017 року.

Суд не вбачає також правових підстав для стягнення правової допомоги згідно акту наданих послуг від 08 червня 2017 року (а.с. 144) за представництво інтересів у клієнта у Волинському окружному адміністративному суді, оскільки позивачем не додано жодних розрахункових документів (платіжних доручень, прибуткових касових ордерів адвоката тощо), які б підтверджували фактичну сплату коштів адвокату за надання правової допомоги у розмірі 1600 грн.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір» у випадку сплати судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, надмірно сплачена сума повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 161-163 КАС України, на підставі Закону України Про військовий обов`язок та військову службу, Закону України Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України, Закону України Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 06 березня 2017 року № 157-АГ Про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Визнати протиправним та скасувати наказ Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 13 березня 2017 року № 94-ОС в частині припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії водія групи інженерного облаштування державного кордону (для відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 з місцем дислокації н.п. Дольськ) відділення інженерного облаштування державного кордону інженерно-технічного відділу 6 прикордонного Волинського загону, без права носіння військової форми одягу, прапорщика ОСОБА_1 за пунктом е (через службову невідповідність) частини шостої із застосуванням частини восьмої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 15 березня 2017 року № 53-ОС в частині виключення зі списків частини та усіх видів забезпечення з 15 березня 2017 року прапорщика ОСОБА_1

Поновити ОСОБА_1 на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії водія групи інженерного облаштування державного кордону (для відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з місцем дислокації н.п. Дольськ) відділення інженерного облаштування державного кордону інженерно-технічного відділу 6 прикордонного Волинського загону з 15 березня 2017 року.

Стягнути з Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 50 721,44 грн. (п`ятдесят тисяч сімсот двадцять одну грн. 44 коп.).

Постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення грошового забезпечення в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 8 131 грн. 90 коп. (вісім тисяч сто тридцять одна грн. 90 коп.) виконується негайно.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 20 вересня 2017 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.М. Димарчук