Справа № 820/4291/17
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

25 вересня 2017 р. № 820/4291/17

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Волошин Д.А., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного реєстратора П'ятої Харківської державної нотаріальної контори Харківського міського нотаріального округу Печко Олександра Сергійовича, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Ковчег Сервіс", Товариство з обмеженою відповідальністю "ДПП ГРУПП", про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до державного реєстратора п'ятої Харківської державної нотаріальної контори Харківського міського нотаріального округу Печко Олександра Сергійовича, треті особи: ТОВ «ДПП Групп», ТОВ «Ковчег Сервіс» в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора П'ятої Харківської державної нотаріальної контори Харківського міського нотаріального округу Печко Олександра Сергійовича індексний номер : 36326501 від 26.07.2017 про реєстрацію права власності, номер запису про право власності : 21577427 на об'єкт незавершеного будівництва (конструкція сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно - торгівельного центру «Ковчег»), що розташований за адресою м. Харків вул. Клочківська/вул Космічна, зі ступенем будівельної готовності 70%, реєстраційний номер 101 за ТОВ «ДПП Групп», 7.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя встановив таке.

Рішення господарського суду Харківської області від 27.06.201. по справі №922/1818/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДПП Групп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сі-Пі-Ем" про визнання права власності, позов задоволено. На задоволення вимог позивача у розмірі 108414837,40 грн. визнано право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "ДПП Групп" (61145, м. Харків, вул. Клочківська, 193; ; р/р 6513 в ПАТ "Приватбанк", м. Харків, МФО 305299) по Договору генерального підряду на капітальне будівництво № 31-10-16 від 31.10.2016р., на будівельні матеріали та конструктивні елементи у вигляді об'єкту незавершеного будівництва (конструкція сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру "Ковчег"), що розташований за адресою: вул. Клочківська (ріг вул. Космічної) у м. Харків, рівень будівельної готовності якого складає 61 %.

Підставою для прийняття судового рішення став факт невиконання умов Договору генерального підряду на капітальне будівництво № 31-10-16 від 31.10.2016р. з боку ТОВ «Сі-Пі-Ем», умовами якого передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання замовником обов'язку щодо відшкодування генеральному підряднику витрат понесених у зв'язку з виконанням умов цього договору та оплати його послуг, генеральний підрядник має право, в рахунок погашення заборгованості, звернути стягнення на заставне майно шляхом визнання права власності на таке майно.

26.07.17 державним реєстратором п'ятої Харківської державної нотаріальної контори Харківського міського нотаріального округу Печко Олександром Сергійовичем прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на вказане майно - об'єкт незавершеного будівництва (конструкція сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру "Ковчег"), що розташований за адресою: вул. Клочківська / вул. Космічної) у м. Харків за ТОВ «ДПП Групп».

Судом встановлено, що предметом розгляду в даному провадженні є правомірність дій державного реєстратора п'ятої Харківської державної нотаріальної контори Харківського міського нотаріального округу Печко Олександром Сергійовичем щодо реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва (конструкція сімнадцяти поверхів двадцяти двох поверхової частини адміністративно-торгівельного центру "Ковчег"), що розташований за адресою: вул. Клочківська / вул. Космічної) у м. Харків за ТОВ «ДПП Групп», з приводу чого суд зазначає таке.

Згідно положень ч.1 та 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що завданням адміністративного судочинства є розгляд і вирішення спорів про поновлення порушених суб'єктивних прав громадян і організацій у сфері публічно - правових відносин.

Положеннями статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що є справою адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, справою адміністративної юрисдикції є спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкта, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкту. У випадку якщо суб'єкт владних повноважень у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно не може вирішуватись адміністративним судом.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 не є учасником правовідносин з державним нотаріусом щодо державної реєстрації права власності за іпотекодержателем - третьою особою. Отже, спір між позивачем та державним нотаріусом - відповідачем не відповідає ознакам справи адміністративної юрисдикції.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень", згідно п.7 ч.1 ст.3 КАС України, означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідач - державний нотаріус не здійснював владних управлінських функцій відносно позивача у спірних правовідносинах.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду"", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

За правилами п.1 ч.1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із порядком виконання цивільно-правових угод між третіми особами, в ході якого відбулось виникнення права власності на об'єкт незавершеного будівництва, з правомірністю якого не погоджується позивач посилаючись на наявність своїх майнових прав на частину приміщень в об'єкті незавершеного будівництва за договором про участь у будівництві № 1/1 від 15.08.2012р. (в редакції від 19.09.2014р.), суд приходить до висновку, що спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин, є фактично спором про право, а отже має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України №21-41а16 від 14.06.2016.

Згідно з ч.1 ст.244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 109 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до державного реєстратора п'ятої Харківської державної нотаріальної контори Харківського міського нотаріального округу Печко Олександра Сергійовича, треті особи: ТОВ «ДПП Групп», ТОВ «Ковчег Сервіс», про визнання протиправним та скасування рішення, оскільки вказану позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а її розгляд має здійснюватись відповідним місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 109, 165, 186, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора п'ятої Харківської державної нотаріальної контори Харківського міського нотаріального округу Печко Олександра Сергійовича, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Ковчег Сервіс", Товариство з обмеженою відповідальністю "ДПП ГРУПП", про визнання протиправним та скасування рішення.

Роз'яснити позивачу, що розгляд заявлених позовних вимог належить до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Роз'яснити позивачу, що повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено у письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.А.Волошин