Справа № 815/2088/17
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/2088/17

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук'янчук О.В.

ОСОБА_1

в звязку з неприбуттям учасників процесу в судове засідання справа розглянута згідно п.2 ч.1 ст. 197 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність, стягнення заборгованості з грошового утримання,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції (далі ГУНП) в Одеській області (з урахуванням уточнень до адміністративного позову) про :

- визнання протиправною бездіяльність щодо обовязку виплачувати грошове утримання з 18 жовтня 2016 року;

- стягнення заборгованості з грошового утримання за період з 18 жовтня 2016 року по 23 січня 2017 року у розмірі 27 378 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року у справі №815/3073/16 наказом №1654 о/с від 08 грудня 2016 року начальника ГУ НП в Одеській області ОСОБА_2 було поновлено на посаді старшого інспектора тренінгового центру ГУНП в Одеської області з 31 травня 2016 року. На виконання вищезазначеного судового рішення ГУ ДКС України в Одеській області сплатило ОСОБА_2 грошове забезпечення за період з 31 травня 2016 року по 17 жовтня 2016 року.

Однак, з 18 жовтня 2016 року по 23 січня 2017 року грошове забезпечення ГУ НП в Одеській області ОСОБА_2 не виплачувалось.

Звернення ОСОБА_2 щодо виплати заборгованості ГУ НП в Одеській області проігнорувало, надавши відповідь, яка не стосувалась суті звернення.

Позивач не погоджується з вищезазначеним та просить суд стягнути заборгованість з грошового утримання за період з 18 жовтня 2016 року по 23 січня 2017 року у розмірі 27 378 грн.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що в період з 08 грудня 2016 року по 23 січня 2017 року на підставі наказів НП України від 02 вересня 2016 року № 788 дск "Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Одеській області" та ГУ НП в Одеській області від 16 вересня 2016 року №2244 дск "Про організаційно-штатні зміни в ГУ НП в Одеській області" ОСОБА_2 на посаду в штаті ГУ НП в Одеській області не було призначено, тому грошове забезпечення не виплачувалось. Також, відповідач зазначив, що позивача було поновлено 08 грудня 2016 року на неіснуючу посаду та не було призначено в новий штат ГУ НП в Одеській області, а тому підстав для виплати грошового забезпечення за період з 17 жовтня 2016 року по 23 січня 2017 року немає.

Адміністративна справа розглянута відповідно ст. 122 та ст. 128 КАС України в письмовому провадженні.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ НП в Одеській області щодо невиплати ОСОБА_2 грошового забезпечення з 18 жовтня 2016 року.

Стягнуто з ГУ НП в Одеській області на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за період з 18 жовтня 2016 року по 23 січня 2017 року у розмірі 25 857 (двадцять пять тисяч вісімсот пятдесят сім) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ГУНП в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в звязку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також що у звязку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУНП в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_2 відповідно до положень п.9 та п.12 Перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію", в звязку із припиненням виконання функцій ГУ МВС України в Одеській області та створенням ГУ НП в Одеській області наказом ГУ НП України в Одеській області від 19 листопада 2015 року №282 о/с з 07 листопада 2015 року була призначена на посаду старшого інспектора тренінгового центру ГУ НП в Одеській області.

04 березня 2016 року Атестаційною комісією № 13 ГУ НП України в Одеській області була проведена атестація позивача, за результатами якої було прийняте рішення, яке міститься в протоколі ОП № 15.00004216.0024132, в якому зазначено в розділі ІV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії)" атестаційного листа, а саме: "4 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність".

24 травня 2016 року за результатами проведеної атестації позивача наказом ГУ НП України в Одеській області №368 о/с її було звільнено зі служби в поліції з 31 травня 2016 року за п.5 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність).

ОСОБА_2 не погодилася з висновком Атестаційної комісії №13 ГУ НП України в Одеській області та з наказом ГУ НП України в Одеській області про звільнення та звернулася до суду за захистом.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року у справі №815/3073/16 адміністративний позов ОСОБА_2 до ГУ НП України в Одеській області, Атестаційної комісії №13 ГУ НП України в Одеській області було задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Атестаційної комісії №13 ГУ НП України в Одеській області, що оформлене протоколом ОП №15.24132 від 04 березня 2016 року та зазначене в розділі IV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії)" атестаційного листа, а саме: "4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", яке прийнято стосовно ОСОБА_2

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП України в Одеській області від 24 травня 2016 року № 368 о/с в частині звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції, зобов'язано ГУ НП в Одеській області поновити ОСОБА_2 на посаді старшого інспектора тренінгового центру ГУ НП в Одеській області, стягнуто з ГУ НП в Одеській області на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 31 травня 2016 року по 17 жовтня 2016 року у сумі 30 347,50 грн., а також допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць у розмірі 7 605 грн.

На виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року у справі №815/3073/16 наказом ГУ НП в Одеській області від 08 грудня 2016 року №1654 о/с було скасовано пункт наказу ГУ НП в Одеській області від 24 травня 2016 року №368 о/с в частині звільнення зі служби в поліції за п.5 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність) підполковника поліції ОСОБА_2 старшого інспектора тренінгового центру ГУ НП в Одеській області, а також було поновлено підполковника поліції ОСОБА_2 на посаді старшого інспектора тренінгового центру ГУ НП в Одеській області з 31 травня 2016 року.

Постанова Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року у справі № 815/3073/16 набрала законної сили 22 грудня 2016 року.

На виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року у справі №815/3073/16, що набрала законної сили, ГУ ДКС України в Одеській області перерахувало ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 31 травня 2016 року по 17 жовтня 2016 року.

Наказом Державної установи "Одеський навчальний центр підготовки поліцейських" від 27 січня 2017 року №17 о/с ОСОБА_2 була призначена старшим викладачем Державної установи "Одеський навчальний центр підготовки поліцейських" з 24 січня 2017 року.

03 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернулася до ГУ НП в Одеській області із заявою, в якій просила нарахувати та виплатити грошове забезпечення з 18 жовтня 2016 року по 23 січня 2017 року.

ГУ НП в Одеській області у відповідь на заяву листом повідомило ОСОБА_2, що постанова Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року по справі №815/3073/16 в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу виконана в повному обсязі.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що внутрішня реорганізація ГУ НП в Одеській області не є підставою для невиплати позивачу грошового забезпечення, як незаконно звільненого працівника, з моменту прийняття рішення суду про його поновлення, яке належить до негайного виконання.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. 43 Конституції України, ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71, 72 КАС України, ч.1 ст. 235 КЗпП України, ч.1 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію", п.п.4, 15, п.6 Розділу п.3 Розділу 1 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року №260, Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

В апеляційній скарзі ГУНП в Одеській області вказується, що в період з 08 грудня 2016 року по 23 січня 2017 року на підставі наказів ГУ НП України від 02 вересня 2016 року №788 дск "Про організаційно-штатні зміни в ГУ НП в Одеській області" та ГУ НП в Одеській області від 16 вересня 2016 року №2244 дск "Про організаційно-штатні зміни в ГУ НП в Одеській області" ОСОБА_2 на посаду в штаті ГУ НП в Одеській області не було призначено, тому грошове забезпечення не виплачувалось. Також, відповідач зазначив, що позивача було поновлено 08 грудня 2016 року на неіснуючу посаду та не було призначено в новий штат ГУ НП в Одеській області, а тому підстав для виплати грошового забезпечення за період з 17 жовтня 2016 року по 23 січня 2017 року немає.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до п.4 ч.10 ст. 62 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.

Згідно з ст. 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Пунктом 4 Розділу 1 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року №260 (далі Порядок №260) встановлено, що грошове забезпечення виплачується поліцейським, які призначені на штатні посади в Національній поліції, та курсантам ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання.

Згідно з п.15 Розділу 1 зазначених Порядку №260, грошове забезпечення поліцейським нараховується з дня призначення на посаду.

Відповідно до п.6 Розділу 3 вказаних Порядку №260, поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у звязку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Відповідно до ч.1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Одеський окружний адміністративний суд в своїй постанові від 17 жовтня 2016 року у справі № 815/3073/16 встановлено факт незаконного звільнення позивача з займаної посади, що стало підставою для скасування наказу про звільнення від 24 травня 2016 року №368 о/с, також допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді старшого інспектора тренінгового центру ГУ НП в Одеській області.

Отже, ОСОБА_2 вважається такою, що поновлена на попередній роботі, а тому ГУ НП в Одеській області зобовязане нараховувати та сплачувати їй грошове забезпечення.

Однак, з 18 жовтня 2016 року по 23 січня 2017 року ГУ НП в Одеській області не сплачувало позивачу грошове забезпечення.

Судова колегія критично ставиться до доводів апелянта про те, що у зв'язку з організаційно-штатними змінами ОСОБА_2 на посаду в штаті ГУ НП в Одеській області не було призначено, тому грошове забезпечення не виплачувалось, та позивача було поновлено 08 грудня 2016 року на неіснуючу посаду, а тому підстав для виплати грошового забезпечення за період з 17 жовтня 2016 року по 23 січня 2017 року немає, оскільки такі дії відповідача порушують встановлені Конституцією України гарантії позивача щодо незаконного звільнення та своєчасного одержання винагороди за працю.

Також, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що внутрішня реорганізація ГУ НП в Одеській області не є підставою для невиплати позивачу грошового забезпечення, як незаконно звільненого працівника, з моменту прийняття рішення суду про його поновлення, яке належить до негайного виконання.

Згідно з ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року у справі № 815/3073/16, яка набрала законної сили 22 грудня 2016 року, встановлено, що середньомісячна заробітна плата ОСОБА_2 складала 7 605 грн.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 20 липня 2015 року №10846/0/14-15/13 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік" кількість робочих днів у квітні 2016 року становила 21 день, а у травні 19 днів.

Таким чином, згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, середньоденна заробітна плата позивача складає 380,25 грн.

Згідно з листом Міністерства соціальної політики України від 20 липня 2015 року №10846/0/14-15/13 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік" кількість робочих днів у жовтні 2016 року становила 20 днів (у період з 18 жовтня 2016 року по 31 жовтня 2016 року 10 робочих днів), у листопаді 2016 року становила 22 дні, у грудні 2016 року становила 22 дні.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 05 серпня 2016 року №11535/0/14-16/13 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік" кількість робочих днів у січні 2017 року становила 20 днів (у період з 01 січня 2017 року по 23 січня 2017 року 14 робочих днів).

Тобто, у період з 18 жовтня 2016 року по 23 січня 2017 року загальна кількість робочих днів складає - 68 днів.

Таким чином, грошове забезпечення ОСОБА_2 за період з 18 жовтня 2016 року по 23 січня 2017 року складає 25 857 грн.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення адміністративного позову ОСОБА_2

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук'янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.