Справа № 826/23366/15
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Ганечко О.М. Кузьмишиної О.М.

при секретарі Архіповій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська агропромислова група» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська агропромислова група» до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28 вересня 2015 року № 9 та № 9.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 квітня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач - ТОВ «Українська агропромислова група», звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві проведена планова виїзна перевірка ТОВ «Українська агропромислова група» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року.

За результатами перевірки складено акт № 352/26-55-22-09/35429229 від 14 вересня 2015 року, яким, зокрема, встановлено порушення ст. 44, п.п. 138.1.1 п. 138.1, п.п. 138.10.3 п. 138.10, п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету на суму 5 027 488,00 грн. та порушення п. 139.1, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.4, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на суму 6 437 840,00 грн.

28 вересня 2015 року на підставі зазначеного акту перевірки прийняті податкові повідомлення - рішення № 9, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на суму 8 156 716,00 грн., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 2 718 920,00 грн. та № 9, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на суму 6 284 360,00 грн., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 1 256 872,00 грн.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями - рішеннями та вважаючи їх такими, що підлягають скасуванню позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені ст. 44 Податкового кодексу України.

Так, згідно з п. 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до ст. 1 цього Закону бухгалтерський облік - це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації (ч. 1 ст. 8 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

У бухгалтерському обліку відображаються окремі господарські операції, з яких складається господарська діяльність.

Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства (ст. 1 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

За змістом ч. 1 та 2 ст. 9 наведеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Відповідно до наведеного вище визначення господарська операція пов'язана з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

За визначенням, наведеним у п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У відповідності до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.1 ст. 201 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для цілей визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Встановлюючи обставини правомірності/неправомірності відображення в податковому обліку господарських операцій, слід ретельно, в сукупності та взаємозв'язку досліджувати всі надані податковим органом та платником податків докази щодо реального/нереального здійснення господарських операцій.

З матеріалів справи вбачається, що основним видом діяльності ТОВ «Українська агропромислова група» є придбання та продаж мінеральних добрив, а саме: аміачна селітра, аміак рідкий, карбамід, карбамідно- аміачна суміш, тощо.

Позивачем було укладено договори з: ТОВ «Глобал Менеджментз» (договір поставки від 05 травня 2014 року №202); ТОВ «Юг Трейд Груп» (договір надання послуг (навантаження та вивантаження вантажу) від 01 квітня 2014 року № 105, договір виконання робіт (пакування та перепакування товару) від 01 квітня 2014 року № 103 та договір надання послуг (транспортне експедирування) від 01 квітня 2014 року № 105); ТОВ «Тіваз» (договір надання послуг (навантаження та вивантаження вантажу) від 03 грудня 2013 року № 3, договір виконання робіт (пакування та перепакування товару) від 03 червня 2013 року № 79 та договір надання послуг (транспортне експедирування) від 03 грудня 2013 року №1); ТОВ «Континентмаш» (договір виконання робіт (пакування та перепакування товару) від 03 червня 2013 року №79, договір надання послуг (просіювання та очищення від сторонніх домішок) від 03 червня 2013 року № 435 та договір надання послуг (просушування мінеральних добрив) від 03 червня 2013 року №436); ТОВ «Флавер Плюс» (договір надання послуг (навантаження та вивантаження вантажу) від 03 березня 2014 року № 55 та договір виконання робіт (пакування та перепакування товару) від 03 березня 2014 року №54); ТОВ «Єврокомфорт ЛТД» (договір надання послуг (навантаження та вивантаження вантажу) від 01 квітня 2014 року №Т22 та договір виконання робіт (пакування та перепакування товару) від 03 березня 2014 року №54); ТОВ «Ліа Компаній (договір надання послуг (навантаження та вивантаження вантажу) від 01 квітня 2013 року № 42 та договір надання послуг (просіювання та очищення від сторонніх домішок) від 07 травня 2013 року № 41); ТОВ «Бізнес Коін» (договір виконання робіт (пакування та перепакування товару) від 01 квітня 2014 року № 142 та договір надання послуг (транспортне експедирування) від 01 квітня 2014 року № 99); ТОВ «Лафіс Трейд» (договір надання послуг (навантаження та вивантаження вантажу) від 01 березня 2013 року №12); ТОВ «Глорі ЛТД» (договір виконання робіт (пакування, перепакування та зберігання товару) від 01 квітня 2014 року №142); ТОВ «Мега Лін» (договір виконання робіт (пакування та перепакування товару) від 01 квітня 2013 року №54); ТОВ «Дніпро Тм» (договір виконання робіт (пакування, перепакування та зберігання товару) від 03 лютого 2014 року №45 та договір надання послуг (навантаження та вивантаження вантажу) від 03 лютого 2014 року №46); ТОВ «ТД «Хеппі Трейд» (договір виконання робіт (пакування та перепакування товару) від 05 листопада 2013 року №80).

На виконання вищенаведених договорів контрагентами позивача було виписано на користь ТОВ «Українська агропромислова група» податкові накладні, акти приймання наданих послуг та видаткові накладні, наявність яких підтверджується актом перевірки.

В ході проведення перевірки податковим органом встановлено та підтверджено наявність податкових накладних, що підтверджують сформований податковий кредит з вищенаведеними контрагентами.

В акті не встановлено та не зазначено порушень щодо порядку заповнення податкових накладних, наданих товариству та їх дефектності в контексті дійсної відсутності обов'язкових реквізитів.

Разом з тим, в матеріалах справи наявна копія ухвали Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/21858/16-к від 08 червня 2016 року з тексту якої вбачається, що ОСОБА_4, який відповідно до договору про надання бухгалтерських послуг № 1-2012 від 01 січня 2012 року виконував функції бухгалтера ТОВ «Українська агропромислова група», звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 212 КК України, на підставі ч. 4 ст. 212 КК України.

Під час розгляду справи №757/21858/16-к було встановлено, що внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_4 які полягали в отриманні від ТОВ «ГЛОРІ ЛТД» та ТОВ «ТІВАЗ» документів щодо фінансово-господарських взаємовідносин з позивачем про начебто виконанні для останнього послуги фасування та зберігання мінеральних добрив, транспортно-експедиційні послуги, послуги по фасуванню та зберігання, розвантажувально-навантажувальні послуги незаконно сформував позивачу податковий кредит з податку на додану вартість та валові витрати з метою ухилення від сплати податків, умисно ухилився від сплати податку на прибуток у сумі 891 683 грн. та податку на додану вартість у сумі 938 614 грн., тобто на загальну суму 1 830 297 грн.

Також в зазначеній ухвалі суду вказано про те, що позивач погасив донараховані в ході проведення перевірки по акту № 352/26-55-22-09/35429229 від 14 вересня 2015 року суми, згідно висновку судово-економічної експертизи № 20/4/2016 від 20 квітня 2016 року в сумі 1 830 298,00 грн., що підтверджується квитанцією № 8772 від 22 квітня 2016 року.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що спірні податкові повідомлення-рішення від 28 вересня 2015 року № 9 та № 9 були прийняті податковим органом до розгляду кримінальної справи № 757/21858/16-к.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивачем надано до суду копію висновку експерта № 20/4/2016 від 20 квітня 2016 року, про який зазначено в ухвалі Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/21858/16-к від 08 червня 2016 року.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Приписи ч. 5 ст. 71 КАС України визначають, що суд може збирати докази з власної ініціативи. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. ст. 71, 82 КАС України судова колегія вважає за необхідне наданий для приєднання до матеріалів справи висновок експерта дослідити та надати правову оцінку спірним правовідносинам з урахуванням даного висновку.

З тексту висновку вбачається, що проведення експертизи було призначено відповідно до постанови від 13 квітня 2016 року, за підписом слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. києві лейтенанта податкової міліції Войтюк Д.І. про призначення судово-економічної експертизи по кримінальному провадженню № 0000215.

Для проведення судово-економічної експертизи експерту було надано матеріали кримінального провадження в 8 томах, в тому числі наступні документи (в оригіналах та копіях): акт перевірки Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби від 14 вересня 2015 року № 352/26-55-22-09/35429229; первинні документи ТОВ «Українська агропромислова група» по взаємовідностнах ТОВ «Українська агропромислова группа» з ТОВ «Континеимаш», ТОВ «Бізнес Коінт» ТОВ « Глобал Менеджментз», ТОВ «Юг Трейд Групп», ТОВ « Тіваз», ТОВ «Флавер Плюс», ТОВ «Єврокомфорт», ТОВ «Ліа Компані», ТОВ «Лафіс Трейд», ТОВ «Глорі ЛТД», ТОВ «Мега Лін», ТОВ «Дніпро ТМ», ТОВ «ТД «Хеппі Трейд» та висновку акту перевірки Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби від 14 вересня 2015 року № 352/26-55-22-09/35429229; податкові декларації з податку на додану вартість ТОВ «Українська агропромислова група» за період 2013 - 2014 роки; податкові декларації з податку на прибуток ТОВ «Українська агропромислова група» за період 2013 - 2014 роки; оборотно-сальдові відомості по рахунках 631 ТОВ «Українська агропромислова група» за період 2013 - 2014 роки.

На вирішення судово-економічної експертизи поставлено наступні питання:

Чи підтверджуються документально висновки акта перевірки Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві № 352/26-55-09/35429229 від 14 вересня 2015 року щодо заниження ТОВ «Українська агропромислова група» сум податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства, за умов врахування в оподаткованих операціях ТОВ «Українська агропромислова група» витрат по недійсним (фіктивним) операціях з постачальниками ТОВ «Тіваз» (код 38112962), ТОВ «Глорі ЛТД» (код 38298989) за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року?

Чи підтверджуються документально висновки акта перевірки Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві № 352/26-55-09/35429229 від 14 вересня 2015 року щодо заниження сум податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства ТОВ «Українська агропромислова група» по фінансово-господарським операціям з ТОВ «Дніпро Тм» (код 38138933), ТОВ «Континетмаш» (), ТОВ «Єврокомфорт ЛТД» (), ТОВ «Глобал Менеджментз» (код 38963896), ТОВ «Юг Трейд Груп» (код 38914388), ТОВ «Флавер Плюс» (код 38747776), ТОВ «Бізнес Коін» (), ТОВ «Лафіс Трейд» (код 38299144), ТОВ «Ліа Компані» (код 38200498), ТОВ «Мега Лін» (код 37212874), ТОВ «ТД «Хеппі Трейд» (код 38434227) за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року?

Відповідно до вимог ст. 70 та ч. 2 ст. 102 КПК України експерт був попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків за ст. 384 та 385 КК України.

Дослідження проводилось в межах документів, які експерт визнав достатніми для формування висновку. Відповідно, за фактом дослідження поданих для проведення експертизи документів, експерт мав можливість надати обґрунтовані висновки по тих питаннях, які йому заявлено.

За результатами дослідження експертом було встановлено, що зазначені в акті перевірки порушення податкового законодавства ТОВ «Українська агропромислова група» ґрунтуються на припущеннях про можливе невиконання зобов'язань постачальниками ТОВ «Глобал менеджментз», ТОВ «Юг Трейд Груп», ТОВ «Континетмаш», ТОВ «Бізнес Коін», ТОВ «Флавер Плюс», ТОВ «Лафіс Трейд», ТОВ «Ліа Компані», ТОВ «Мега Лін», ТОВ «ТД «Хеппі Трейд», ТОВ «Дніпро Тм» своїх зобов'язань.

При дослідженні висновку № 20/4/2016 від 20 квітня 2016 року, колегія суддів з'ясувала, що висновки акта перевірки Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві № 352/26-55-22-09/35429229 від 14 вересня 2015 року за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року щодо заниження сум податку на додану вартість та податку на прибуток підприємства ТОВ «Українська агропромислова група» по фінансово-господарським операціям з «Дніпро Тм» (код 38138933), ТОВ «Континетмаш» (), ТОВ «Єврокомфорт ЛТД» (), ТОВ «Глобал менеджментз» (код 38963896), ТОВ «Юг Трейд Груп» (код 38914388), ТОВ Флавер Плюс» (код 38747776), ТОВ «Бізнес Коін» (), ТОВ «Лафіс Трейд» (код 38299144), ТОВ «Ліа Компані» (код 38200498), ТОВ «Мега Лін» (код 37212874), ТОВ «ТД «Хеппі Трейд» (код 38434227) за період 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року документально не підтверджуються щодо наступного: документально не підтверджується щодо заниження податку на додану вартість на суму 4 473 069 грн.; документально не підтверджується щодо заниження податку на прибуток на суму 4 102 306 грн.

Відповідно до вимог п. 123.1. ст. 123 Податкового кодексу України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених п.п. 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

З досліджуваних судовою колегією письмових доказів, зокрема, ухвали Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/21858/16-к від 08 червня 2016 року та висновку судово-економічної експертизи № 20/4/2016 від 20 квітня 2016 року вбачається, що частина грошових зобов'язань ТОВ «Українська агропромислова група» була неправомірно нарахована податковим органом та частина зобов'язань вже погашена платником податків.

Відповідно податкового повідомлення-рішення від 28 вересня 2015 року № 9 податковим органом визначено суму податкового зобов'язання ТОВ «Українська агропромислова група» з податку на прибуток у розмірі 5 027 488 грн. (за основним платежем) та 1 256 872 грн. (за штрафними санкціями - податковим органом застосовано ставку штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання). Водночас, висновком експерта спростовується правомірність нарахування вказаного податку на суму 4 102 306 грн. (за основним платежем), відповідно, за спірним податковим повідомленням-рішенням правомірно нараховано лише податок на прибуток у розмірі 925 182 грн. та штрафні санкції на суму 231 295 грн. 50 коп.

Вказані вище обставини свідчать про протиправність податкового повідомлення-рішення від 28 вересня 2015 року № 9 в частині визначення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 4 102 306 грн. основного платежу та 1 025 576 грн. 50 коп. штрафних санкцій.

Також за результатами дослідження матеріалів справи колегією суддів встановлено, що податковим органом відповідно до повідомлення-рішення від 28 вересня 2015 року № 9, визначено ТОВ «Українська агропромислова група» зобов'язання з податку на додану вартість на суму 5 437 840 грн. (за основним платежем) та 2 718 920 (за штрафними санкціями - податковим органом застосовано ставку штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання).

Водночас, висновком експерта не підтверджено правомірність висновків акту перевірки стосовно заниження податку на додану вартість на суму 4 473 069 грн. (за основним платежем), відповідно за спірним податковим повідомленням рішенням правомірно нараховано лише податок на додану вартість у розмірі 964 771 грн. та штрафні санкції на суму 482 385 грн. 50 коп.

Вказані вище обставини свідчать про протиправність податкового повідомлення-рішення від 28 вересня 2015 року № 9 в частині визначення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 4 473 069 грн. та штрафних санкцій 2 236 534 грн. 50 коп.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно з ч. 1 ст. 202 КАС підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська агропромислова група» - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 квітня 2017 року - скасувати та прийняти нову.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська агропромислова група» до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 28 вересня 2015 року № 9 в частині визначення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 4 102 306 грн. основного платежу та 1 025 576 грн. 50 коп. штрафних санкцій.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 28 вересня 2015 року № 9 в частині визначення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 4 473 069 грн. та штрафних санкцій 2 236 534 грн. 50 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Ганечко О.М.

Кузьмишина О.М.

Повний текст постанови виготовлено 21 вересня 2017 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьмишина О.М.