Справа № 2-а-2242/10
Суддя: Кривошея С. С.
Дата ухвалення: 2010-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2242/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2010 р. Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кривошеї С.С.

при секретарі Фадєєвій Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Першотравенську Дніпропетровської області у порядку письмового провадження, справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м,Першотравенську Дніпропетровської області про стягнення недоплаченого підвищення до пенсії дітям війни,

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2010 року позивачка звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Першотравенську Дніпропетровської області про визнання відмови у виплаті підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком Управлінням Пенсійного фонду України у місті Першотравенську незаконною, стягнення на її користь з Управління Пенсійного фонду України в місті Першотравенськ недоплаченого їй щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 01.04.2010 року по 31.10.2010 року як дитині війни в сумі 1273 грн. 50 коп., та надалі нараховувати і виплачувати 30% надбавки до пенсії дітям війни у повному розмірі.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їй як дитині війни повинно виплачуватись щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як це передбачено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», але відповідач надбавку до пенсії у встановленому розмірі її не нараховував та не виплачував. Такі дії відповідача є протиправними, такими, що суперечать Конституції України та Законам України.

Позивачка просить розглянути справу у її відсутність у порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 20 грудня 2010 року позовні вимоги позивачки до Управління Пенсійного Фонду України в м.Першотравенську Дніпропетровської області про стягнення недоплаченого підвищення до пенсії дітям війни залишено без розгляду в частині заявлених позовних вимог з 01 квітня 2010 року до 26 травня 2010 року у зв'язку з закінченням шестимісячного строку для звернення до суду за захистом своїх прав.

Представник відповідача у справі Управління Пенсійного фонду України в місті Першотравенську Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання, в якому просить розглядати справу без її присутності у порядку письмового провадження.

Дана справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до ч.4 ст.122 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість решти позовних вимог позивачки за період з 26 травня 2010 року до 20 грудня 2010 року, по день постановлення рішення у справі, в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивачка відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01.01.06, набув статусу «дитина війни», що надає їй право на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», у тому числі право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Позивачка перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в м. Першотравенську. Як особі, що має статус «дитини війни», їй у 2010 році підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» призначалося та виплачувався частково у розмірі встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530, з 01 жовтня 2008 року по теперішній час по 49,8 гривень щомісячно, що підтверджено наданою до суду довідкою УПФУ в місті Першотравенську Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.06 дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Статтею 70 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік» надано право Кабінету Міністрів України у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названі норми передбачають встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Вирішуючи позовні вимоги позивачки по суті суд приходить до наступного:

Оскільки ухвалою суду від 20 грудня 2010 року позовні вимоги позивачки до Управління Пенсійного Фонду України в м.Першотравенську Дніпропетровської області про стягнення недоплаченого підвищення до пенсії дітям війни, визнання бездіяльності у перерахунку та виплаті підвищення до пенсії дитині війни, зобов'язання перерахунку та виплаті підвищення до пенсії, стягнення недоплаченого підвищення до пенсії за період 01.04.2010 року по 31.10.2010 року залишено без розгляду в частині заявлених позовних вимог з 01.04.2010 року до 26 травня 2010 року у зв'язку з закінченням шестимісячного строку для звернення до суду за захистом своїх прав, суд вирішує решту позовних вимог за період з 26 травня 2010 року до 20 грудня 2010 року, по день постановлення рішення у справі в межах заявлених позовних вимог.

Суд вважає неправильною вимогу позивачки про стягнення з Відповідача суми 1273,50 гривень підвищення пенсії за вказаний період.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд не може здійснювати розрахунок суми підвищення до пенсії дитині війни, оскільки це відноситься до повноважень відповідача, внаслідок чого суд повинен зобов'язати відповідача вчинити певні дії щодо перерахунку підвищення до пенсії відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

З урахуванням наведених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню в частині визнання неправомірною бездіяльності відповідача відносно виплати позивачці підвищення до пенсії в розмірі, передбаченому ст.6 Закону № 2195-IV - 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, та зобов'язання відповідача перерахунку та виплаті на користь позивачки підвищення до пенсії в розмірі, передбаченому ст.6 Закону України № 2195- IV за період з 26 травня 2010 року до 20 грудня 2010 року, тобто в межах шестимісячного строку для звернення до суду за захистом своїх прав, по день постановлення рішення у справі та в межах заявлених позивачкою вимог, в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, оскільки вимоги на майбутній час не розглядаються.

На час розгляду цієї справи розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність. Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Передбачене ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосування мінімального розміру пенсії за віком виключно для визначення розміру пенсій призначених згідно з цим Законом (ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання соціальної допомоги, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Таким чином, розмір підвищення до пенсії особам, які мають статус «дитини війни», передбачений ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», повинен обчислюватись виходячи з розміру прожиткового мінімуму встановленого для осіб, що втратили працездатність, який встановлено чинним законодавством на кожний бюджетний рік.

За змістом ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом. Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни».

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причин.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку про необхідність зобов'язання відповідача здійснити перерахунок підвищення до пенсії позивачці як дитині війни, вважаючи позовні вимоги позивачки про стягнення на її користь сум підвищення до пенсії необґрунтованими.

Згідно п. 34 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» із змінами і доповненнями, внесеними Декретом КМУ від 30 квітня 1993 року № 43-93, Пенсійний фонд України, його підприємства, установи й організації звільняються від сплати державного мита, тому судовий збір на користь позивачки необхідно стягти з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, ст. ст. 2, 4, 6, 8, 9, 19, 69, 94, 102, 104, 159, 160, 163 КАС України, ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195- IV суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Першотравенську Дніпропетровської області про стягнення недоплаченого підвищення до пенсії дітям війни задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в місті Першотравенську Дніпропетровської області щодо своєчасного перерахунку та виплати підвищення до пенсії ОСОБА_1 в розмірі, передбаченому ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 26 травня 2010 року до 20 грудня 2010 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Першотравенськ Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 26 травня 2010 року до 20 грудня 2010 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із Державного. бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у розмірі 3 /три/ гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне, оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: С.С. Кривошея