Справа № 826/18813/14
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 вересня 2017 року письмове провадження № 826/18813/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до проГоловного управління юстиції у м. Києві поновлення на роботі,

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся з позовом до Головного управління юстиції у м. Києві (далі по тексту - відповідач) про визнання звільнення ОСОБА_1 на підставі п.6, ч.1, ст.30 Закону України «Про державну службу», як звільнення без законної підстави; скасування Наказу ГУЮ у м. Києві №2623/03 від 28.10.2014р. «Про припинення державної служби ОСОБА_1.» та поновлення ОСОБА_1, на посаді Головного спеціаліста першого сектору відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.12.2014р. позов задоволено, скасовано наказ Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві №2623/03 від 28.10.2014 р. «Про припинення державної служби ОСОБА_1.»; поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста Першого сектору відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві та стягнуто з Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.10.2014 р. до дня поновлення на посаді. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2015р. постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.12.2014р. скасовано, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.12.2016р. постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.12.2014р. в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2015р. скасовано, справу направлено до суду першої інстанції в цій частині на новий розгляд.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю звільнення позивача з посади головного спеціаліста Першого сектору відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві.

Позивачем подано клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав правомірності прийняття оскарженого наказу.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, а також враховуючи ухвалу Вищого адміністративного суду України від 21.12.2016р., Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

28 жовтня 2014 року Головним управлінням юстиції у м. Києві прийнято наказ №2623/03 «Про припинення державної служби ОСОБА_1.», відповідно до якого припинено державну службу головного спеціаліста Першого сектору відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 та звільнено його за займаної посади за порушення Присяги державного службовця на підставі п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу» з 28.10.2014р.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.12.2014р., яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.12.2016р. залишена без змін у частині, скасовано наказ Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві №2623/03 від 28.10.2014 р. «Про припинення державної служби ОСОБА_1.» та поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста Першого сектору відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно з ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України встановлено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до позиції зазначеній у постанові Верховного Суду України від 14 січня 2014 року справа №21-395а13 суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

Отже, в частині розміру середнього заробітку, що підлягає стягненню на користь позивача за час вимушеного прогулу, суд керується приписами постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати", відповідно до якої середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Так, згідно довідки Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 13.02.2017р. №66 за останні 2 календарних місяці роботи (серпень - вересень 2014 року), заробітна плата позивача становить 376,53грн. У той же час середньоденний розмір заробітної плати позивача складав 125,51грн.

Кількість робочих днів у період вимушеного прогулу позивача складає 541. Відповідно середній заробіток ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 29 жовтня 2014 року по 21 грудня 2016 року складає 67900,91грн.

Відповідно до п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відтак, постанова суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідач у справі не надав суду жодних доказів, які б спростували доводи викладені позивачем у позовній заяві.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин суд дійшов висновку, що позовні є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Стягнути з Головного управління юстиції у місті Києві на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 67900,91грн. (шістдесят сім тисяч дев'ятсот гривень, 91 копійка).

3. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління юстиції у місті Києві на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за один місяць у сумі 2761,22грн. (дві тисячі сімсот шістдесят одна гривня, 22 копійки).

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій