Справа № 802/1355/17-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 вересня 2017 р. Справа № 802/1355/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді:Мультян М.Б.,

за участі секретаря судового засідання: Крисько І.В.

представників сторін:

позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача: Бабія Р.В., Вольвенка Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: фізичної особи - підприємця ОСОБА_6

до: Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась фізична особа - підприємець ОСОБА_6 (далі - ФОП ОСОБА_6.) до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що не погоджується з висновками податкового органу, викладеними у акті перевірки № 561/13/НОМЕР_1 від 02 червня 2017 року та відповідно, із прийнятим податковим повідомленням-рішенням № від 02 серпня 2017 року, вважає його протиправним та просить скасувати.

У судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили суд задовольнити його у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представники відповідача у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечували. Окрім того, просили врахувати подані письмові заперечення.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, оцінивши наявні у справі докази, на засадах всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

На підставі ст. 20, п. 77.2 ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02 грудня 2010 року, Закону України № 2464-VI від 08 липня 2010 року "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" відповідно до наказу на проведення перевірки № 730 від 03 травня 2017 року та направлень виданих ГУ ДФС у Вінницькій області старшим державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Вінницькій області Вольвенком РО. та головним державним ревізором-інспектором відділу боротьби з відмивання доходів одержаних злочинним шляхом ГУДФС у Вінницькій області Присяжнюк І.І. проведена планова документальна виїзна перевіркафінансово -- господарської діяльності з питань дотримання ОСОБА_6 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2014 року по 31.12.2016 року та дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску назагальнообов'язковее державне соціальне страхування за період з 01 квітня 2014 року по 31 грудня 2016 року.

За результатами перевірки складено акт № 561/13/НОМЕР_1 від 02 червня 2017 року, висновками якого встановлено порушення, зокрема, п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288, ст. 271 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02 грудня 2010 року із змінами та доповненнями в результаті чого донараховано орендної плати з фізичних осіб в сумі 166553 грн. 68 коп.

Не погоджуючись з висновками викладеними у акті перевірки ФОП ОСОБА_6 на адресу ГУ ДФС у Вінницькій області направлено заперечення на акт перевірки № 561/13/НОМЕР_1 від 02 червня 2017 року (а.с. 59-64).

Листом ГУ ДФС у Вінницькій області повідомило, що в результаті розгляду заперечень були встановлені обставини, що потребують додаткового дослідження. Внаслідок чого ГУ ДФС у Вінницькій області призначено документальну позапланову перевірку з питань, що стали предметом заперечень.

20 липня 2017 року податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку ОСОБА_6 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2014 року по 31 грудня 2016 року дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01 квітня 2014 року по 31 грудня 2016 року.

За результатами перевірки складено акт № 1057/13/НОМЕР_1 від 20 липня 2017 року висновками, якого встановлено порушення зокрема, п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288, ст. 271 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02 грудня 2010 року із змінами та доповненнями в результаті чого донараховано орендної плати з фізичних осіб в сумі 166553 грн. 68 коп.

Не погоджуючись з висновками викладеними у акті перевірки ФОП ОСОБА_6 на адресу ГУ ДФС у Вінницькій області направлено заперечення на акт перевірки № 1057/13/НОМЕР_1 від 20 липня 2017 року (а.с. 115-124).

Листом № 1055/П/02-32-13-11 від 01 серпня 2017 року ГУ ДФС у Вінницькій області повідомили ФОП ОСОБА_6 проте , що висновки акту перевірки 1057/13/НОМЕР_1 від 20 липня 2017 року залишено без змін (а.с. 133-137).

На підставі зазначеного акту перевірки 02 серпня 2017 року Головним управлінням ДФС у Вінницькій області винесено податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб в сумі 150141 грн. 82 коп., яких за податковими зобов'язаннями в сумі 120113 грн. 46 коп. та штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 30028 грн. 36 коп.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням встановлених обставин, суд виходить з наступного.

З акту перевірки випливає, що підставою для збільшення позивачу грошових зобов'язань з орендної плати за землю, що розмір орендної плати, який був встановлений у договорах оренди земельної ділянки є меншим, ніж передбачене положеннями Податкового кодексу України.

Так, в ході проведення перевірки встановлено, що за перевіряє мий період відбулися зміни нормативно-грошової оцінки земельних ділянок (в сторону збільшення), які взято в оренду ФОП ОСОБА_6 в орендодавця - Лука - Мелешківської сільської ради, однак в порушення умов договорів оренди щодо річного перегляду розміру орендної плати в разі зміни розмірів земельного податку, протягом 2014-2016 років розмір орендної плати не був переглянутий та не були внесені відповідні зміни до договорів оренди. Крім того, в договори оренди від 06 лютого 2006 року та від 30 серпня 2007 року не внесено зміни щодо збільшення розміру орендної плати, яка є меншою від 3% нормативної грошової оцінки. Відтак, податковий орган дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_6 нанесено збитків місцевому бюджету в особі Лука - Мелешківської сільської ради на суму 155638 грн.

Так, починаючи з 01 січня 2011 року, законодавець систематизував правила адміністрування земельного податку та орендної плати за землю, як обов'язкового платежу, в розділі ХІІІ Податкового кодексу України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Як передбачено підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Законом України "Про оренду землі" регулюються орендні відносини, статтею 1 якого визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 18 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно статей 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами, а право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Як випливає із матеріалів справи 06 лютого 2006 року між ФОП ОСОБА_6 (Орендар) та Лука-Мелешківською сільською радою (Орендодавець) укладено договір оренди землі (а.с. 138-142).

Пунктом 1 Договору визначено, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування викупленого комплексу будівель і споруд цеху по переробці сільськогосподарської продукції, яка знаходиться на території Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району в межах населеного пункту с. Лука-Мелешківська.

В оренду передається земельна ділянка площею 1,3512 га, в тому числі 0,0073 га - під капітальною одноповерховою забудовою, 0,0444 га - під спорудами, 0,9336 га - інші землі із земель запасу Лука-Мелешківської сільської ради.

Грошова оцінка земельної ділянки становить 147628 грн. 00 коп.

Відповідно до. п. Договору, договір укладено на термін 49 років, починаючи з дати його реєстрації.

Пунктом 31 Договору визначено, що зміна умов договору здійснюється за взаємною згодою сторін в письмовій формі.

30 серпня 2008 року між ФОП ОСОБА_6 (Орендар) та Лука-Мелешківською сільською радою (Орендодавець) укладено договір оренди землі (а.с. 143-147).

Пунктом 1 Договору визначено, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування артсвердловини та водонапірної башти по АДРЕСА_1 в с. Лука-Мелешківська в межах населеного пункту.

В оренду передається земельна ділянка площею 0, 1787 га, в тому числі: 0, 1787 га господарські двори, для розміщення артсвердловини та водонапірної башти, за рахунок земель не переданих у власність та не наданих в користування (бувший господарський двір) Лука-Мелешківської сільської ради (п. 2 Договору).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 52834 грн. 60 коп.

Відповідно до. п. Договору, договір укладено на термін 49 років, починаючи з дати його реєстрації.

Пунктом 31 Договору визначено, що зміна умов договору здійснюється за взаємною згодою сторін в письмовій формі.

24 квітня 2008 року між ФОП ОСОБА_6 (Орендар) та Лука-Мелешківською сільською радою (Орендодавець) укладено договір оренди землі (а.с. 148-152).

Пунктом 1 Договору визначено, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення та обслуговування заправки зі складом ПММ по вулиці АДРЕСА_1 в с. Лука-Мелешківська в межах населеного пункту.

В оренду передається земельна ділянка площею 0, 1495 га, в тому числі 0, 4495 га під господарськими будівлями і дворами з них 0,0167 га - під будівлями за рахунок земель не наданих у вгасніть та користування сільськогосподарського призначення (господарські двори) по вулиці АДРЕСА_1 в с. Лука-Мелешківська в межах населеного пункту для розміщення та обслуговування заправки зі складом ПММ.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 38399,02 грн.

Відповідно до. п. Договору, договір укладено на термін 49 років, починаючи з дати його реєстрації.

Пунктом 31 Договору визначено, що зміна умов договору здійснюється за взаємною згодою сторін в письмовій формі.

Пунктами 288.1, 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, розмір та умови внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Враховуючи вищевикладене, розмір орендної плати встановлюється саме в договорі оренди, який є єдиною визначеною законодавством підставою для нарахування орендної плати, а жодної іншої форми встановлення розміру орендної плати ніж договір оренди не існує.

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 зазначеного Кодексу встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом ХIII ПК; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12 % нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 зазначеного пункту).

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки незалежно від того, чи збігається її розмір із визначеним у договорі.

Згідно з пунктом 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Слід зазначити те, що ст. 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату належить до істотних умов договору оренди землі.

Умови договору оренди земельної ділянки (включаючи і умову щодо розміру орендної плати) є обов'язковими для виконання сторонами, тому позивач зобов'язаний сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою, що є предметом вказаних договорів, у визначеному договорами розмірі, а саме - в розмірі 1,5% та 2% від нормативної грошової оцінки землі.

Суд зазначає, що договір оренди землі є цивільно-правовим, а отже, йому притаманні такі ознаки, як свобода договору, обов'язковість його виконання сторонами тощо. Суб'єкт владних повноважень, який не є учасником договору, не може здійснювати владні управлінські функції шляхом втручання у відносини сторін договору, але має право контролювати належність виконання договору та відповідність його умов чинному законодавству України, зокрема стежити, щоб такі умови не суперечили інтересам суспільства.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що хоча зміна мінімального розміру орендної плати є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договору оренди землі його учасниками, зазначене не тягне автоматичні зміни орендної плати та, відповідно, донарахування податковим органом суми податкового зобов'язання з орендної плати за податковим повідомленням-рішенням.

Відповідна правова позиція відповідає висновкам Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеним у постанові від 11 червня 2013 року у справі №21-443а12.

Таким чином, з огляду на те, що між позивачем і органом місцевого самоврядування діяли чинні договори оренди землі (станом на періоди, що перевірялись), і у позивача існував обов'язок по сплаті орендної плати в розмірі, встановлених в договорах оренди, суд вважає, що позивач не зобов'язаний був сплачувати орендну плату в іншому розмірі, ніж передбачено умовами вказаних договорів оренди.

Органи державної фіскальної служби мають право перевіряти правильність визначення та сплати орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності лише на підставі договорів оренди таких земельних ділянок.

Водночас законодавче закріплення мінімального та максимального значення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності означає лише те, що орендна плата за такі земельні ділянки є регульованою законодавством ціною та не тягне автоматичного підвищення розміру орендної плати, встановленого в договорі оренди.

Разом з тим, відповідно до статей 23, 30 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін, а у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Отже, зміна розміру земельного податку внаслідок зміни нормативно-правового акту не тягне за собою автоматичної зміни орендної плати, а є підставою для внесення відповідних змін до договору оренди земельної ділянки.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи, що, по-перше, ціна (орендна плата із зазначенням її розміру) є істотною умовою, по-друге, як чинним законодавством, так і самим договором оренди земельної ділянки чітко визначено спосіб внесення змін при таких обставинах (зміна умов договору) - виключно у письмовій формі за взаємною згодою сторін, суд приходить до висновку, що позивач зобов'язаний нараховувати та сплачувати орендну плату за землю у відповідному (більшому або меншому) розмірі лише після внесення змін до договорів оренди, в якому буде визначено таку істотну умову договору як орендна плата.

Окрім того, як встановлено у судовому засіданні та не заперечувалось представниками відповідача ФОП ОСОБА_6 з 2014 року по 2016 рік сплачувалась орендна плата за даними наявної в останнього нормативної грошової оцінки з коефіцієнтом індексу інфляції про що контролюючому органу подавались податкові декларації з плати за землю № від 23 січня 2014 року, № від 17 лютого 2015 року та № від 27 січня 2016 року (а.с.157-163). Відповідачем до зазначених декларацій ніяких зауважень не було.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

У судовому засіданні представником позивача було зазначено, що 06 грудня 2012 року Лука-Мелешківською сільською радою було прийняте рішення на 20 сесії 6 скликання "Про затвердження нормативно-грошової оцінки населених пунктів Лука-Мелешківської сільської ради", проте про прийняття рішення не було попереджено контролюючий орган та ФОП ОСОБА_6 Окрім того, в порушення вимог ст. 271 Податкового кодексу України рішення не було оприлюднено.

Підпунктом 271.1.1 пункту 271.1 ст. 271 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оцінку земель" підставою для проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок е рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до п.п. 271.2. ст.271 ПК України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно п.п. 12.3.1 -12.3.3. п. 12.3. ст. 12. ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів. Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом. При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору. Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів.

У відповідності з п.п. 12.3.4. п. 12.3. ст. 12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Як випливає із матеріалів справи, 23 червня 2017 року адвокатом ОСОБА_3 направлено адвокатський запит до Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області у я кому, зокрема запитувалось чи оприлюднювалось офіційно рішення 20 сесії 6 скликання "Про затвердження нормативно-грошової оцінки населених пунктів Лука-Мелешківської сільської ради" від 06 грудня 2012 року (а.с. 125-126).

Листом від 05 липня 2017 року Лука-Мелешківська рада Вінницького району надала відповідь на запит адвоката ОСОБА_3, у якому зазначила, що станом на 2012-2015 роки сільська рада офіційного видання, власного офіційного веб-сайту не мала, угоди з друкованими ЗМІ на оприлюднення своїх рішень не укладалось, засновником (співзасновником) друкованого засобу масової інформації не була. Рішення 20 сесії 6 скликання від 06 грудня 2012 року "Про затвердження нормативно-грошової оцінки земель села Лука-Мелешківська було оприлюднено в районній газеті "Подільська зоря" (а.с. 213).

Окрім того, відповідно до відповіді на запит ГУ ДФС У Вінницькій області, Лука-Мелешківська сільська рада зазначила, що Лука - Мелешківською сільською радою приймалось рішення про затвердження нормативно-грошової оцінки земель села Лука-Мелешківська 06 грудня 2012 року 20 сесією 6 скликання. Дане рішення вступило в дію з 01 січня 2014 року. Нормативно-грошова оцінка опубліковувалась в засобах масової інформації, а саме в газеті "Подільська зоря" в січні місяці 2013 року. Рішення від 06 грудня 2012 року 20 сесія 6 скликання про затвердження нормативно-грошової оцінки земель села Лука-Мелешківська не опубліковувалось в засобах масової інформації (а.с. 130).

У листі Міжрегіональне головне управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків № 26024/10/28-10-06-119 від 25 листопада 2015 року зазначило, що якщо рішення органів місцевого самоврядування щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, прийнято та офіційно оприлюднене відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня поточного року, то норми такого рішення застосовуються з 01 січня наступного бюджетного року (з початку планового періоду). У разі оприлюднення рішення органів місцевого самоврядування щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, після 15 липня поточного року, то норми такого рішення застосовуються з 01 січня бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відтак, якщо ж органи місцевого самоврядування не оприлюднять і не нададуть у встановлені чинним законодавством терміни відповідному контрольному органу за місцезнаходженням земельної ділянки рішення щодо ставок земельного податку та пільг зі сплати земельного податку юридичним та фізичним особам, плата за землю в 2015 році справлятиметься відповідно до вимог п. 12.3 ст. 12 ПКУ із застосуванням ставок попереднього року та з урахуванням відповідного коефіцієнта індексації.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (редакція станом на момент прийняття рішення 06.12.2012 року) рішення ради нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо радою не встановлено більш пізній строк введення цих рішень у дію.

Окрім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до листа Лука-Мелешківської сільської ради у якому зазначено, що у районній газеті "Подільська зоря" було опубліковано оголошення у 2013 році про вступ в дію нормативно-грошової оцінки земель населених пунктів с. Лука-Мелешківська, с.Тюльки та с. Прибузьке яка вступає в дію з 01 січня 2014 року.

Таким чином, зміст статті газети "Подільська зоря" в січні 2013 року не може вважатись офіційним оприлюдненням рішення Лука - Мелешківської сільської ради 20 сесії 6 скликання від 06 грудня 2012 року "Про затвердження нормативно-грошової оцінки населених пунктів Лука-Мелешківської сільської ради", оскільки дана стаття лише інформує про дату вступу в силу рішення та не містить зміст останнього. Також, необхідно зазначити те, що із газетою "Подільська зоря" та Лука - Мелешківською сільською радою не було укладено договір на офіційне оприлюднення рішень останньої.

Окрім того, суд погоджується з твердженнями представника позивача про те, для збільшення орендної плати за земельні ділянки між ФОП ОСОБА_6 та Лука-Мелешківською сільського радою мали бути б укладені додаткові угоди до договорів оренди землі.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що при обрахунку орендної плати ГУ ДФС у Вінницькій області було протиправно визначено базу оподаткування взявши за основу нормативну грошову оцінку, що затверджена рішенням Лука-Мелешківської сільської ради, яке не набрало законної сили.

В силу ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позивачем як під час перевірки, так і під час розгляду даної справи по суті підтверджено заявлені позовні вимоги.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що обставини, наведені у адміністративному позові, знайшли підтвердження в ході судового розгляду, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню шляхом скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Питання про розподіл судових витрат у справі вирішується судом відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Вінницькій області податкове повідомлення-рішення № від 02 серпня 2017 року.

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 сплачений судовий збір у сумі 1501 (одна тисяча п'ятсот сорок одну) гривню 42 копійки за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна