Справа № 815/4093/17
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2017-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4093/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 року м.Одеса

14год.00хв.

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

Розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1, в якій позивач просить суд зобов'язати Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області видати ОСОБА_1 повторно свідоцтво про смерть її покійного чоловіка - ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер її чоловік ОСОБА_2 та свідоцтво про його смерть було втрачене. Звернувшись за дублікатом свідоцтва до архіву як дружина померлого, позивачка отримала відмову у його видачі, оскільки у свідоцтві про шлюб, виданому Катеринопільським ЗАГС Черкаської області від 01.09.1973 року зазначено по батькові покійного чоловіка «ОСОБА_2», при цьому в паспорті вказано «ОСОБА_2». Відмова є необгрунтованою, так як ОСОБА_2 є її чоловіком та у них в шлюбі народився син ОСОБА_3, в свідоцтві про народження якого в графі батько на підставі свідоцтва про шлюб зазначено ОСОБА_4, що не відповідає дійсності. У 2001 році покійний чоловік позивачки отримав новий паспорт громадянина України, в якому по батькові зазначено було «ОСОБА_2» замість «ОСОБА_2» та всі документи в подальшому (пенсійне свідоцтво, ідентифікаційний код) були видані на підставі паспорту. При цьому згідно довідки №1243 від 03.08.2017 року ПУ №7 КП «ЖКС «Черьомушки» покійний чоловік позивачки ОСОБА_2, 1947 року народження мав інше по-батькові, а саме - «ОСОБА_2», та «по-батькові» «ОСОБА_2» було змінено при отриманні паспорту у 2001р.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином та завчасно. Від відповідача до суду 14.09.2017 року надійшли письмові пояснення, в яких останній просить суд розглянути справу за відсутності представника Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області та залишає вирішення справи на розсуд суду. В поясненнях представник відповідача зазначив, що 02.08.2017 року до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області звернулася ОСОБА_1 із заявою про отримання повторного свідоцтва про смерть чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, про те їй було відмовлено у видачі, оскільки в актовому записі про смерть №7022 від 04.07.2017 року по батькові померлого зазначено - ОСОБА_2, а у пред'явленому позивачкою свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_2 від 01.09.1973 року по батькові зазначено - «ОСОБА_2». Позивачці було запропоновано звернутися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання з питань внесення змін до актового запису або вирішити питання у судовому порядку.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином та завчасно, будь-яких пояснень по суті позовних вимог до суду не надав.

В судовому засіданні 19.09.2017 року судом ухвалено призначити розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі ч.6 ст.128 КАС України.

Клопотання третьої особи про відкладення розгляду справи судом відхиляється за необґрунтованістю та з врахуванням того, що третя особа мала достатньо часу для надання доказів, витребуваних ухвалою суду від 14.08.2017р. за клопотанням ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 01.09.1973 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Катеринопільського районного управління юстиції у Черкаській області громадянин ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження - м.Фастів, Фастівський район, Київської області та громадянка ОСОБА_6 (після шлюбу ОСОБА_1.), ІНФОРМАЦІЯ_3, уклали шлюб 01.09.1973 року про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 01.09.1973 року вчинено запис №50.

Відповідно до копії паспорту НОМЕР_3 його видано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження - м. Фастів, Фастівський район, Київської області, 21.08.2001 року Малиновським РВ УМВС України в Одеській області.

Як зазначає позивачка в адміністративному позові, ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер її чоловік ОСОБА_2 та свідоцтво про його смерть було втрачене.

З метою отримання повторного свідоцтва про смерть свого чоловіка, ОСОБА_1 звернулася до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області з відповідною заявою.

Листом від 02.08.2017 року вих. №715/47-67 св. «Щодо видачі повторного свідоцтва про смерть» позивачці було відмовлено у повторній видачі свідоцтва про смерть громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року, оскільки в актовому записі про смерть №7022 від 04.07.2017 року, складеному Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області по батькові померлого записано - «ОСОБА_2», а у пред'явленому ОСОБА_1 свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_2 від 01.09.1973 року, виданому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Катеринопільського районного управління юстиції у Черкаській області, по батькові нареченого зазначено - «ОСОБА_2». З урахуванням викладеного, позивачці запропоновано звернутися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання з питань внесення змін до актового запису, або до суду.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у видачі повторного свідоцтва про смерть її чоловіка, позивачка звернулася з даним позовом до суду, вимагаючи зобов'язати останнього видати ОСОБА_1 повторно свідоцтво про смерть її покійного чоловіка - ОСОБА_2.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Порядок реєстрації актів цивільного стану в Україні регламентується Правилами реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за №55/18793.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою.

Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус".

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно частинами 1-5 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках. Інформація про персональні дані фізичної особи, що містяться в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Зразки актових записів цивільного стану затверджуються Кабінетом Міністрів України. Для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації. Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" Повторна видача свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, оригінал якого було вкрадено, загублено, пошкоджено чи знищено, та повторна видача свідоцтва у разі внесення змін до актового запису чи його поновлення здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичними представництвами і консульськими установами України на підставі актового запису цивільного стану за заявою особи, щодо якої складено запис, батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, представника закладу охорони здоров'я, навчального або іншого дитячого закладу, де постійно перебуває дитина, органу опіки та піклування.

Свідоцтво про смерть повторно видається другому з подружжя та близьким родичам померлого на підставі їх заяви та представникові органу опіки і піклування у разі виконання ним повноважень з опіки та піклування стосовно осіб, які мають право на отримання такого свідоцтва.

Відповідно до п.1,2, 4, 5, 9 розділу IV «Видача документів про державну реєстрацію актів цивільного стану» Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, повторна видача свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану здійснюється районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головних територіальних управлінь юстиції та відділами державної реєстрації актів цивільного стану управлінь державної реєстрації головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, а також дипломатичними представництвами та консульськими установами України. Якщо оригінал свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану вкрадено, загублено, пошкоджено чи знищено, повторна видача свідоцтва здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі актового запису цивільного стану, складеного як в електронному вигляді, так і на паперовому носії. Повторна видача свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану у такому випадку здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану незалежно від місця державної реєстрації акту цивільного стану та місця проживання заявника. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану видає повторно свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану після безпосередньої перевірки відповідності відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян даним паперового носія актового запису цивільного стану або на підставі підтвердження про це відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем складання актового запису цивільного стану. Витребування та направлення відповідного підтвердження здійснюються в порядку та строки, встановлені пунктом 3.11 розділу ІІІ Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382 (далі - Інструкція з ведення Реєстру). Свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану видається повторно без підтвердження у разі зберігання актового запису цивільного стану на тимчасово окупованій території України.

Повторна видача свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану здійснюється за заявою особи, щодо якої складено запис, батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, представника закладу охорони здоров'я, навчального або іншого дитячого закладу, де постійно перебуває дитина, органу опіки та піклування. Свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану видається представникам зазначених установ за довіреністю установи та при пред'явленні документів, що посвідчують їх особу. Особам, яким виповнилося 16 років, свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану може повторно видаватися за наявності паспорта (паспортного документа). Свідоцтва про народження дітей повторно видаються їх батькам і усиновителям незалежно від віку дитини. Свідоцтво про смерть повторно видається другому з подружжя, а також дітям, у тому числі й усиновленим, та їх законним представникам, близьким родичам померлого (братам і сестрам, онукам, діду і бабі як з боку батька, так і з боку матері), особі, яка є спадкоємцем за законом або заповітом, представникові органу опіки та піклування у разі виконання ним повноважень з опіки та піклування стосовно осіб, які мають право на отримання такого свідоцтва. Особі, позбавленій батьківських прав, свідоцтва про народження дітей повторно не видаються. Після припинення шлюбу внаслідок його розірвання свідоцтва про шлюб повторно не видаються. У таких випадках на письмове прохання заявників відділ державної реєстрації актів цивільного стану видає витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану можуть повторно видаватись представнику особи, яка має право на повторне отримання свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану, у разі документального підтвердження його повноважень.

На свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану, що повторно видаються, робиться відмітка "Повторно". У паперовому носії актового запису цивільного стану, на підставі якого повторно видано свідоцтво, проставляються серія, номер та дата його видачі.

У заяві (додатки 27-31) щодо повторної видачі відповідного свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану зазначаються: прізвище, власне ім'я, по батькові та адреса заявника; прізвище, власне ім'я, по батькові особи, щодо якої запитується свідоцтво; яке необхідне свідоцтво; коли і яким органом державної реєстрації актів цивільного стану складено актовий запис цивільного стану; мета запиту цього свідоцтва та проставляється особистий підпис заявника. Якщо витребовується свідоцтво про народження, то додатково зазначаються прізвище, власне ім'я, по батькові батьків. При витребовуванні свідоцтва про шлюб або розірвання шлюбу зазначаються прізвища, власні імена, по батькові обох з подружжя. На заяві (додаток 31) щодо повторної видачі свідоцтва про смерть відділ державної реєстрації актів цивільного стану зазначає дані документів, які підтверджують родинні стосунки заявника з померлим або право на спадкування.

Зміни і доповнення до актового запису громадянського стану здійснюються відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14 січня 2011 р. за № 55/18793 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» (надалі по тексту - Правила).

Підпунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно з п.2.11 Правил, факти, зазначені в заяві, а також записи у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану та в інших поданих заявником документах, якщо вони викликають сумніви щодо їх достовірності, можуть бути перевірені відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом направлення запитів до відповідних установ, організацій для затребування необхідних документів.

Відповідно до п. 2.12. Правил на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Пунктом 2.16.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання передбачено, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

З матеріалів справи вбачається та визнається ОСОБА_1, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_5, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб НОМЕР_4.

Між тим, актовий запис №7022 від 04.07.2017р., як зазначає відповідач, вчинено стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та саме ОСОБА_2 за життя був виданий НОМЕР_1 від 21.08.2001р.

Таким чином, відповідач обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 у повторній видачі Свідоцтва про смерть, оскільки з наявних у ОСОБА_1 документів неможливо встановити юридичний факт, що позивачка є другим з подружжя ОСОБА_1 та має відповідно право вимагати видачі їй повторно Свідоцтва про смерть ОСОБА_2, при тому, що її шлюб зареєстрований з ОСОБА_5.

Таким чином, в поданих позивачкою документах для отримання повторного свідоцтва про смерть ОСОБА_2 містяться розбіжності.

Відповідно до п. 1.7 Правил № 96/5 зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб (крім випадків, коли актовий запис про шлюб складено дипломатичним представництвом або консульською установою України) при пред'явленні паспорта або паспортного документа (п. 2.1 Правил).

Однак, як встановлено судом, ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника із відповідною заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану не зверталася. Натомість позивачка звернулася із заявою щодо видачі повторного свідоцтва про смерть щодо особи, не зазначеної в актовому записі про смерть, що унеможливлювало видачу повторного свідоцтва про смерть ОСОБА_2. При цьому відповідач у своєму листі від 02.08.2017 №715/47-67 св. роз'яснив позивачці саме необхідність звернення для внесення змін до актового запису до відділу ДРАЦС за місцем мешкання.

Адміністративний суд не має компетенції встановлювати юридичні факти, з якими закон пов'язує виникнення, зміну, припинення правовідносин, у тому числі сімейних як і не має повноважень ухвалювати рішення про внесення змін до актових записів цивільного стану, на що звернув увагу Вищий адміністративний суд України у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №12 від 29.06.2016р., підкресливши, що адміністративні суди не можуть виходити при розгляді відповідних справ за межі публічно-правових аспектів справи.

Питання, яке фактично порушує ОСОБА_1, стосується встановлення певного юридичного факту, тому ця справа належить до цивільної юрисдикції і може бути вирішена, зокрема, в порядку окремого провадження за нормами ЦПК України.

У відповідності до вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 2 статті 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно висновків постанови пленуму Вищого адміністративного суду України "Про узагальнення практики вирішення адміністративними судами спорів, які виникають у зв'язку з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану" від 29.09.2016 за № 12 встановлено, що для забезпечення однакового застосування як положень матеріального права згідно із Законом "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України, так і положень КАС України суди повинні враховувати таке.

З огляду на положення статей 1, 3, 17 КАС України з урахуванням того, що орган державної реєстрації актів цивільного стану є державним органом - суб'єктом владних повноважень, уповноваженим здійснювати державну реєстрацію актів цивільного стану, яка має публічно-правову природу, спір щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи слід кваліфікувати як публічно-правовий спір, що належать до адміністративної юрисдикції.

При розгляді справ, пов'язаних з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану неприпустимим є вихід адміністративного суду за межі публічно-правових аспектів справи і встановлення юридичних фактів, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану. Суд не уповноважений встановлювати достовірність обставин, засвідчених поданими документами, чи іншим способом встановлювати юридичні факти; такі справи належать до цивільної юрисдикції і вирішуються, зокрема, у порядку окремого провадження.

Постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні суд приймає у справах, де відповідач допустив неправомірну бездіяльність за умови обов'язку вчинити певну дію. В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач, але не може втручатися в його компетенцію.

В даній справі відповідач не допустив протиправних дій (бездіяльності), не приймав протиправних рішень за зверненням ОСОБА_1 та позивачка на такі обставини не вказує, а вимагає в адміністративній справі встановити певний юридичний факт.

Отже суд приходить до висновку про те, що заявлені в даному адміністративному позові позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки є безпідставними та не ґрунтуються на приписах законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Таким чином, за результатами з'ясування обставин справи та їх правової оцінки суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області про зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М.М. Аракелян