Справа № 278/1217/17
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Дубовік О.М.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"21" вересня 2017 р. Справа № 278/1217/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Мацького Є.М.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від "30" травня 2017 р. у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплаченої державної допомоги ,

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2017 року Управління праці та соціального захисту населення Житомирської райдержадміністрації звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплаченої державної допомоги.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 30 травня 2017 року відмовлено у відкритті провадження з тих мотивів, що викладені в позовній заяві вимоги Управління праці та соціального захисту населення Житомирської райдержадміністрації про стягнення грошових коштів, що стали власністю відповідача ОСОБА_3 свідчать про приватноправовий, а не публічний характер правовідносин, які виникли між сторонами.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області звернулося до суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 30.05.2017 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що вказані правовідносини повинні вирішуватись за нормами КАС України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 липня 2016 року у відділ допомоги Управління праці та соціального захисту населення Житомирської райдержадміністрації звернулася з заявою ОСОБА_3 щодо призначення допомоги на дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, як одинокій матері з 01.07.2016 року по 31.12.2016 року.

При заповненні заяви на допомогу відповідачка ОСОБА_3 була попереджена, що особи, яким виплачується державна допомога сім'ям з дітьми, у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати допомоги зобов'язані у десятиденний термін повідомити про це органи праці та соціального захисту населення, що і підтвердила своїм підписом.

ОСОБА_3 призначено допомогу як одинокій матері на двох дітей з 01.07.2016 року по 31.12.2016 року.

30.12.2016 року за вх. № 10360 Управлінням праці та соціального захисту населення Житомирської райдержадміністрації отримано повідомлення від 20.12.2016 року № 1188-2/137 від Служби у справах дітей Житомирської райдержадміністрації та копію Рішення №51 від 28.11.2016 року Луківської сільської ради Житомирського району Житомирської області "Про відібрання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 від матері ОСОБА_3, 1978 р.н., у зв'язку з загрозою для їх здоров'я та життя".

Відповідачка не повідомила Управління про Рішення № 51 від 28.11.2016 року Луківської сільської ради Житомирського району Житомирської області і з таких причин утворилася переплата з 01.12.2016 року по 30.11.2016 року в сумі 3044,00 грн. Неодноразово ОСОБА_3 направлялись повідомлення про повернення надміру виплачених коштів, але кошти не було повернуто. Станом на теперішній час переплата склала 3044,00 грн.

Вважаючи, що вказані правовідносини підсудні місцевим загальним судам як адміністративним, Управління праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області звернулося до суду у порядку, визначеному КАС України.

Колегія суддів приходить до висновку про правомірність рішення суду першої інстанції враховуючи наступні підстави.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування у сфері дотримання прав та свобод громадян і юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема обов'язку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування. Тобто, однією з визначальних особливостей КАС є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем - орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

Відповідно до статті 50 КАС громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Колегія суддів доходить висновку, що правовий аналіз статті 50 КАС свідчить, що громадяни, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень лише у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб.

Однак і в цих випадках, водночас із перевіркою дій чи бездіяльності згаданих осіб, обставин, що стали підставою для втручання суб'єктів владних повноважень, суд має перевірити на відповідність чинному законодавству рішення, дії чи бездіяльність самих суб'єктів владних повноважень.

Логічний спосіб тлумачення частини четвертої статті 50 КАС дозволяє колегії суддів дійти висновку, що і пункт 5 частини четвертої статті 50 КАС, який є частиною норми процесуального права, існує як послідовне продовження випадків «превентивного» судового контролю і має розумітися та застосовуватися судами саме в такому значенні, а не як норма, що давала би право для розширеного тлумачення права суб'єкта владних повноважень на адміністративний позов. Такий безпідставний підхід до розуміння змісту пункту 5 частини четвертої статті 50 КАС по суті призводить до відмови органів влади від виконання своїх функціональних обов'язків та можливої дискреційної поведінки.

За пунктом 4 частини четвертої статті 50 КАС суб'єкт владних повноважень може звертатися до суду з адміністративним позовом до громадян України, іноземців чи осіб без громадянства, їх об'єднань, юридичних осіб, які не є суб'єктами владних повноважень, для превентивного судового контролю своєї ж діяльності і у випадках, визначених законом.

У випадку, що розглядається, позов заявлений про стягнення грошових коштів, що стали власністю громадянки ОСОБА_3, і, на думку колегії суддів, не підпадає під дію пункту 4 частини четвертої статті 50 КАС.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією ВСУ у справі № 819/1121/13-а від 01 листопада 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Крім того, варто зазначити, що Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 14 лютого 2014 року "Про внесення змін до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду № 8 від 20 травня 2013 року "Про окремі питання юрисдикції адміністративних справ" виключено з вказаної постанови Пленуму Вищого адміністративного суду № 8 від 20 травня 2013 року пункт 16.2, яким було передбачено розгляд справ про стягнення надміру виплачених коштів в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області залишити без задоволення, ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від "30" травня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: Є.М. Мацький

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Управління праці та соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області вул.Б.Тена, 16,м.Житомир,10012

- ,