Справа № 520/7533/17
Суддя: Калініченко Л. В.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7533/17
Провадження № 2-а/520/608/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.09.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгоровій Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1
до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі
про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 29.06.2017 року звернувся до Київського районного суду міста Одеси з адміністративним позовом до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесіпро визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить суд:
- визнати протиправними рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі № 4528 від 27.06.2017 р. «Про відмову у призначенні пенсії в разі переведення з виду на вид» яким відмовлено у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити призначення та виплату пенсії ОСОБА_1 з 16 червня 2017 року із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком;
- звернути постанову до негайного виконання в межах одного місяця.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 16 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як учаснику бойових дій при досягненні 55 років надавши всі необхідні документи.
11.07.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про застосування для розрахунку пенсії середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсі відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Однак, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії та у застосуванні середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, як це встановлено ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як звернення передбачає переведення з одного виду пенсії на інший, а тому і застосуванню підлягає показник середньої заробітної плати за 2007 рік. У зв`язку з чим позивач був вимушений звернутись до суду з відповідним адміністративним позовом для захисту своїх прав та інтересів.
Вказана адміністративна справа була розподілена судді Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В.
Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 30.6.2017 року відкрито провадження по справі на підставі вищевказаного адміністративного позову.

Позивач ОСОБА_1 або його представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, розгляд справи просила провести за її відсутності.
Представник відповідача Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення якого повідомлений належним чином, однак, 17.08.2017 року надав до суду заяву, в якій просить суд відмовити у задоволенні заявлених ОСОБА_1 вимог в адміністративному позові та розгляд справи провести за відсутності відповідача по справі.
Також, представник відповідача Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі 27.07.2017 року надав до суду письмові заперечення проти задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , в яких просить суд у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позивач отримував пенсію за вислугу років з 19.10.1994 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в Управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших осіб Головного управління ПФУ в Одеській області. Тому при обчисленні середньомісячного заробітку для розрахунку пенсії застосовано показник середньої заробітної плати за три календарні троки, що передують року звернення за призначенням пенсії цього виду, який відповідно до постанови КМУ№327 від 23.04.2012 складає 1197,91грн.

Також представником відповідача зазначено, що позивачу з 16.09.2008 року Управлінням призначено пенсію відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №226-ХІІ, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Загальний стаж позивача складає 37 років 04 місяці.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 45 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до п.1-3 ч. 1 ст. 40 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь- які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Згідно з п.1-2 ч.3 ст.45 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Виходячи з вищенаведеного, представник відповідача вважає, що дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Одеса є правомірними та повністю відповідають вимогам чинного законодавства, а позовні вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень тому числі органів державної влади.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо гарантується на підставі Конституції України.
Згідно з ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.
Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Статтею 22 Конституції України, встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Судом встановлено, що 16 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, а 11.07.2017 року із заявою про застосування для розрахунку пенсії середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Одесі 27.06.2017 року винесено рішення № 4528 «Про відмову у призначенні пенсії в разі переведення з виду на вид» яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком.

Вказане оспорюване рішення відповідача ґрунтується на тому, що для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій, крім документів, які обов`язково подаються для призначення пенсії за віком, подаються документи, які засвідчують особливий статус особи. Такими документами є посвідчення учасника бойових дій та довідка військового комісаріату про період (періоди) участі в бойових діях (довідка має містити інформацію щодо статусу особи, серію та номер посвідчення, період участі у бойових діях).
Також листом від 11.07.2017 р. № 276/Д-01 відмовлено ОСОБА_1 у застосуванні середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2016 рік у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 з 16.09.2008 року отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» і його було переведено на інший вид пенсії.
З наданих до суду документів, вбачається, що на момент звернення відповідача до управління Пенсійного фонду, ОСОБА_1 досяг 57 років та мав загальний стаж роботи 37 років 4 місяці.
На підтвердження особливого статусу, який дає право дострокового виходу на пенсію за віком при досягненні 55 років ОСОБА_1 пред`явлено посвідчення ветерана війни учасника бойових дій серії НОМЕР_1 виданого 17 березня 1999 року та надана його копія.

Також були надані довідки, видані ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.04.2017 р. № 58 та № 997, які підтверджують проходження служби та участь в бойових діях в Демократичній в Республіці Афганістан період з 29.12.1979 року по 05.02.1981 року.

Зі змісту вищевказаних довідок вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проходив військову службу на території Демократичної Республіки Афганістан та приймав участь в бойових діях у в період з 29.12.1979 року по 05.02.1981 року.

Окрім того, як вбачається із записів військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , позивач в період проходження служби в збройних силах з 26.10.1978 року по 05.02.1981 року в якості стрілка заряджаючого приймав участь в бойових діях в Республіці Афганістан з 29.12.1979 року по 05.02.1981 року в тій же посаді.

Відповідно до абзацу 6 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тимчасово, до прийняття відповідного закону: військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, а також ті, що стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.
Статтею 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до п.п 5 п. 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 в редакції, затвердженої постановою Правління пенсійного фонду України від 07.07.2014 р. № 13-1, до органу, що призначає пенсію подаються документи, які засвідчують особливий статус особи:
посвідчення учасника бойових дій та довідка військового комісаріату про період (періоди) участі у бойових діях (при призначенні пенсії згідно з абзацом шостим пункту 3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону).
Згідно з статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаних із захистом Вітчизни.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками бойових дій визнаються особи, які за рішенням уряду СРСР проходили службу, працювали або перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і які брали участь в бойових діях або забезпеченні діяльності військ.

Статтею 68 Закону СРСР від 12 жовтня 1967 року «Про загальний військовий обов`язок», яка діяла на час знаходження позивача на зборах в ДРА встановлено, що військовослужбовці і такі, що призвані на збори військовозобов`язані користуються всіма правами і несуть всі обов`язки, передбачені Конституцією СРСР. Права і обов`язки військовослужбовців і таких, що призвані до зборів встановлюються Законом і військовими статутами.

Відповідно до пункту 6 Постанови Центрального Комітету КПРС і Ради Міністрів СРСР № 59-27 від 17 січня 1983 року «Про пільги військовослужбовцям, робітникам та службовцям, що знаходяться в складі обмеженого контингенту радянських військ на території Демократичної Республіки Афганістан та їхнім сім`ям» дія пунктів 1-5 вказаної постанови розповсюджується відповідно на військовослужбовців і на робітників і службовців, які виконують інтернаціональний обов`язок в інших країнах, в яких ведуться бойові дії.

Згідно з пп. «а» п. 1 вказаної постанови, військовослужбовцям Радянської Армії зараховується до вислуги років для призначення пенсії один місяць служби за три місяці часу служби на території Демократичної Республіки Афганістан.

Дана правова позиція узгоджується з висновками Вищого адміністративного суду України, викладеного в ухвалі від 20 лютого 2014 року по справі № К/9991/12264/12.

На підставі викладеного, суд вважає, рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі № 4528 від 27.06.2017 року «Про відмову у призначенні пенсії в разі переведення з виду на вид» протиправним.
Крім того, відповідно до статті 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором; у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором; при цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.
У частині першій статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За правилами частини другої статті 40 даного Закону, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади у галузі статистики, економіки, соціальної політики і фінансів;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний
місяць (Кз + Кз + Кз + ... + Кз );
1 2 3 n
К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за попередній рік для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяці попереднього року з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.
Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії на інший, призначеного саме за цим Законом. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Пунктом 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок) визначено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання (реєстрації), а при необхідності - його законним представником (батьки або опікун (піклувальник)) за місцем проживання (реєстрації) представника.
Тобто, визначено окремий вид заяви.
При цьому, якщо особа надає довідку про заробітну плату, яка відповідає вимогам частини першої статті 40 Закону, заробітна плата для обчислення пенсії визначається з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за календарний рік, який передує року поновлення виплати раніше призначеної пенсії чи переведенню з одного виду пенсії на інший.
Позивач заяву про призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» подав 16.06.2017 року.
Водночас ОСОБА_1 з 16.09.2008 року було призначено пенсію відповідно до Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону, адже основою доходу у цьому разі є грошове забезпечення.
Крім того, після звільнення з лав Збройних Сил України ОСОБА_1 продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Отже, враховуючи те, в даному випадку мало місце саме призначення пенсії за віком за нормами іншого Закону, то показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, повинен враховуватись за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як встановлено ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому, у своїй постанові від 09 червня 2015 року по справі № 21-550а15 Верховний Суд України усуваючи неоднакове застосування норм матеріального права, вважає, що у випадку, коли особі було призначено пенсію за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії ніж Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачені іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.
Частиною 1 статті 244-2 КАС України встановлено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковими для всіх судів України.
Отже, за таких обставин застосування відповідачем до спірних відносин частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV є протиправним.
Таким чином, при обчисленні ОСОБА_1 пенсії за віком, повинно застосовуватись середня заробітна плата у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Отже, з огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі № 4528 від 27.06.2017 р. «Про відмову у призначенні пенсії в разі переведення з виду на вид» яким відмовлено у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , а також зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити призначення та виплату пенсії ОСОБА_1 з 16 червня 2017 року із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів у межах суми стягнення за один місяць.
Позивач по справі ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідач по справі звільнений від сплати судового збору на підставі п.18 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з чим розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-9, 11, 18, 69, 71, 94, 159-163, 167, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправним рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі за № 4528 від 27.06.2017 р. «Про відмову у призначенні пенсії в разі переведення з виду на вид».
Зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі здійснити призначення та виплату пенсії відповідно до ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_1 з 16 червня 2017 року із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком.
Звернути постанову до негайного виконання у межах одного місяця.
Постанову може бути оскаржено шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Головуючий Калініченко Л. В.