Справа № 336/2067/17
Суддя: Дацюк О. І.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/336/217/2017
№ 336/2067/17
ПОСТАНОВА
Іменем України
05 вересня 2017 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., за участі представника позивача адвоката Ставного Г.І., представника відповідача Зінченка С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги та зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Міністерства оборони України, вказавши, що є інвалідом війни 1 групи, проходив строкову службу у Збройних силах СРСР в період часу з 09.05.1968 року по 25.05.1970 року, в тому числі з 26.08.1968 року по 01.10.1968 року на території Республіки Чехословаччини велись бойові дії. Під час проходження служби у Чехословаччині позивач отримав осколкові поранення голови, шиї, тулубу, кінцівок, а у грудні 2016 року позивачеві встановлено 1 групу інвалідності. Після встановлення інвалідності позивач подав заяву до ІНФОРМАЦІЯ_1 для направлення до МОУ для вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги, однак, листом Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про відсутність довідки про обставини поранення, внаслідок чого документи повернуті для доопрацювання. Вважаючи такі дії незаконними, просить визнати протиправними дії Міністерства оборони України в особі департаменту фінансів щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні та виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний та правових захист військовослужбовців та членів їх сімей» та зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з інвалідністю, що настала внаслідок поранення, контузії, їх наслідків та захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії відповідно до ст. ст. 16 Закону України «Про соціальний та правових захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі, встановленому Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженим Постановою КМУ № 499 від 28.05.2008 року.

В судовому засіданні позивач та його представник на позові наполягали, вказуючи, що позивач не має можливості надати довідку про причини та обставини поранення, зокрема, про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, оскільки ОСОБА_1 звернувся до архіву, але довідки не отримав.

Представник відповідача проти позову заперечував, вказуючи, ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги не відмовлено, а лише документи направлені для доопрацювання для надання довідки про обставини отримання поранення, що передбачено чинним законодавством.

При вивченні матеріалів справи судом встановлено, що при медичному обстеженні ОСОБА_1 у останнього виявлені рубці, які є наслідком загоєння ран, що виникли внаслідок розривної дії снаряду. Що могли бути спричинені у 1968 році. У 2009 році ОСОБА_1 було встановлено другу групу інвалідності, у 2016 році першу групу інвалідності.

З витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії від 06.12.2016 року вбачається, що поранення та контузія ОСОБА_1 пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про виплату одноразової грошової допомоги (копія звернення суду позивачем не надана).

Військовим комісаром ЗОВК 26.12.2016 року ОСОБА_1 повідомлено, що документи, надані до ЗОВК, повертаються на доопрацювання через відсутність у наданих документах довідки, яка свідчить про обставини поранення, зокрема, про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень (а.с. 5).

Листом тво військового комісара ЗОВК від 07.02.2017 року ОСОБА_1 повідомлено, що документи, наданим ним, надіслані на розгляд відповідної комісії до Департаменту фінансів Міністерства оборони України 24.01.2017 року для прийняття рішення щодо можливої виплати одноразової грошової допомоги (а.с. 7).

Листом Департаменту фінансів МОУ від 24.01.2017 року (а.с. 23) повідомлено, що у надісланих документах відсутня довідка, що свідчить про причини та обставини поранення, та рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги буде прийняте після надання копії вказаного документа.

При вирішення спору суд виходить наступного.

Статтею 6 КАС України встановлено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до положень ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.20143 року встановлено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Таким чином, суд погоджується з запереченнями відповідача з приводу обов`язковості надання особою, що звернулась за призначення одноразової грошової допомоги довідки що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Позивачем не надано суду документів на підтвердження того, що таку довідку він не має змоги отримати, адже з пояснень позивача та його представника вбачається, що ОСОБА_1 лише в ході слухання справи звернувся до Центрального архіву військово-медичних документів для отримання довідки щодо обставин поранення та на час прийняття рішення судом не отримав відповіді.

У разі неможливості отримання такої довідки та неприйняття відповідачем рішення про призначення чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги право позивача могло б бути захищене судом шляхом зобов`язання повторно розглянути це питання за відсутності вказаної довідки, водночас захистити свої права у такий спосіб позивач не намагався.

Пунктом 15 Постанови № 975 визначено, що рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки позивач, розпорядившись своїм правом щодо формулювання позовних вимог на власний розсуд, звернувся до суду з вимогою саме про визнання протиправними дій МОУ щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, а також заявив похідну від першої вимоги вимогу про зобов`язання МОУ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, інших вимог при цьому не заявив, тож суд позбавлений можливості захистити право позивача у спосіб, про який він просив, адже йому на час розгляду справи у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідачем не відмовлено, тож право його не порушено та не може бути захищене в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене. суд не вбачає законних підставі для задоволення позовних вимог, оскільки вони заявлені передчасно до прийняття відповідачем відповідного рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 160-163 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги та зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

05.09.17