Справа № 804/11326/14
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2017-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Дєєва М.В., при секретарі судового засідання - Сергієнка В.Ю., за представника позивача -ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,-
ОСОБА_2 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області в якому просить: - визнати незаконними дії Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області щодо не видачі ОСОБА_2 закордонного паспорта громадянина України; - зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області видати ОСОБА_2 закордонного паспорта громадянина України; - стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_2 5000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою від 04.08.2014 року було відкрито провадження по справі та призначеної її до розгляду.
Зазначена справа перебувала в провадженні судді Ляшко О.Б. 03.07.2017 року на підставі розпорядження в.о. керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду №2031д вищевказана адміністративна справа передана судді Дєєву М.В.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_2 звернулась з усіма необхідними документами до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області з приводу обміну закордонного паспорту, у зв'язку із закінченням терміну його дії, проте Головним управлінням Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області було відмовлено у видачі паспорту, позивач вважає такі дії протиправними та незаконними, що і стало підставою для звернення до суду.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце у судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення відповідно до яких зазначив, що всі дії Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області правомірні, відповідач діяв на підставі та в межах чинного законодавства.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулась до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області з заявою про оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.
Під час звернення позивач надала паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 06.01.2003 року Марганецьким МВ УМВС України в Дніпропетровській області.
Головним управлінням Державної міграційної служби було проведено службову перевірку поданих документів.
В ході проведення перевірок було встановлено, що бланк паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на імя ОСОБА_2 не видавався. Згідно Книги обліку надходження і витрачання бланків паспортів (далі - Книга обліку) за 2003 рік, яка знаходиться на архівному зберіганні у Марганецькому МС ГУДМС України в Дніпропетробській області, інвентарний номер відсутній, при цьому вбачається, що вищевказаний паспорт громадянина України було видано на імя ОСОБА_3, але підтвердити достовірність внесення відомостей до Книги обліку, не можливо, оскільки прізвище «Порвансон» записано поверх корегуючої рідини. При цьому під час порівняння фотокартки, яка була вклеєна одночасно до заяви про видачу паспорта та паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 тотожність фотокартки підтвердилась. У графі «паспорт видати на підставі __________» внесено відомості, які не відповідають вимогам діючого на той час законодавства та не розкривають зміст документу, на підставі якого відбувалось документування паспортом громадянина України ОСОБА_3 Відповідно до відомостей відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Дніпропетровській області гр. ОСОБА_2, з 29.12.2008 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_3 за відомостями відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Дніпропетровській області зареєстрованою або знятою з реєстраційного обліку не значиться.
Також, під час перевірки, з метою визначення правового статусу ОСОБА_2 останній було запропоновано надати письмові пояснення та відповідні документи, які б надали змогу встановити її особу та підтвердити громадянство України. З зазначеними вимогами ОСОБА_2 не погодилась та відмовилась надавати будь-які письмові пояснення. При цьому до Марганецького МС ГУДМС України в Дніпропетровській області нею було надано лише копію трудової книжки. Також встановлено, що на одинадцятій сторінці паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 внесено штамп «зареєстрований» з 27.09.1989 за адресою: АДРЕСА_2, але адміністративно-територіальна одиниця у штампі реєстрації не вказана. Перевірити чи були внесені відомості про реєстрацію місця проживання (прописку) ОСОБА_2 до будинкової книги не надається можливим, оскільки вона не збереглась. За обліками відділу централізованого оформлення документів №1 управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУДМС України в Дніпропетровській області на імя ОСОБА_2 оформлено паспорт громадянина виїзду за кордон серії НОМЕР_3 виданий 14.10.2003 орган видачі 0403 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 виданий 13.03.2014 орган видачі 1201, але останній паспортний документ вона не отримала.
Відповідно до «Положення про паспорт громадянина України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII, в редакції Постанови Верховної Ради України від 2 вересня 1993 року №3423-XII, із змінами на час проведення перевірки: - паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України; - документом, що посвідчує особу громадянина України за кордоном і при перетинанні державного кордону України, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Цей документ виготовляється і оформляється відповідно до положень, що затверджуються Кабінетом Міністрів України на підставі рекомендацій Міжнародної організації цивільної авіації.
Пунктом 23 вказаного Положення забороняється вилучення у громадянина паспорта, крім випадків, передбачених законодавством України.
«Порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України», затверджений наказ Міністерства внутрішніх справ України від 13.04.2012 року №320 (далі Порядок №320).
Згідно пункту 10.4 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.04.2012 року №320 (далі Порядок №320) погашаються, уважаються недійсними та знищуються паспорти оформлені з порушенням вимог чинного законодавства України.
При цьому, у разі оформлення паспорта з порушенням вимог чинного законодавства керівником територіального органу (територіального підрозділу) проводиться службове розслідування, за результатами якого складається висновок у двох примірниках, який надсилається до Державної міграційної служби України (далі - ДМС України) для затвердження керівником відповідного структурного підрозділу ДМС України. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС України, другий - у територіальному органі (підрозділі).
Згідно з частиною першою статті 4 Закону України № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 3857-XII) оформлення і видача паспорта громадянина України для виїзду за кордон громадянам України, які постійно проживають в Україні, провадиться за особистим клопотанням про отримання паспорта або через своїх законних представників до центрального органу виконавчої влади. що реалізує державну політику у сфері громадянства. Порядок оформлення, видачі, обміну, повернення, вилучення, знищення, визнання недійсним паспорта громадянина України для виїзду за кордон визначається Кабінетом Міністрів України. Бланки паспорта громадянина України для виїзду за кордон виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства.
Зразок такої заяви (анкета отримувача паспорта громадянина України для виїзду за кордон) затверджений Порядком № 1603.
Також, відповідно до пункту 5 Порядку № 1603 при прийнятті заяви-анкети працівники територіальних органів і територіальних підрозділів перевіряють повноту поданих документів, правильність заповнення заяви-анкети, звіряють зазначені в ній відомості з даними паспорта громадянина України, скріплюють печаткою територіального органу чи територіального підрозділу фотокартку заявника на заяві-анкеті (печатка не повинна закривати елементи обличчя і проставляється в нижньому правому чи лівому куті фотокартки). При цьому особлива увага звертається на належність паспорта даній особі, для чого вміщена в ньому фотокартка ототожнюється із зовнішністю його пред'явника та фотокарткою на заяві-анкеті. Установлюється, чи є паспорт дійсним, тобто виданим відповідним органом, наявність у ньому необхідних підписів, відбитків печаток та інших реквізитів, своєчасність вклеювання фотокартки з досягненням 25- чи 45-річного віку. Перевіряється, чи немає в паспорті слідів виправлень, витравлювання, підроблення відбитків печаток, штампів, інших записів, переклеювання фотокарток, заміни внутрішніх аркушів (номер та серія на всіх аркушах паспорта повинні збігатися).
У разі потреби заявникові пропонується дати додаткові пояснення або зробити уточнення.
Таким чином, у зв'язку з порушенням вимог законодавства щодо проведення превірки поданих позивачем документів, винесення неправомірного висновку службової перевірки, суд приходить до висновку про відсутність підстав у відмові Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, щодо видачі закордонного паспорту ОСОБА_2
Постановою Марганецького мвського відділу ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 09.10.2015 року було закрито вищевказане кримінальне провадження, у зв'язку з відсутністю кримінінального правопорушення. Проте, ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від. 20.09.2016 року вищевказану постанову скасовано та направлено матеріали керівнику Марганецького відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області для організації проведенння досудового розслідування.
З приводу вимоги позивача про зобов'язання Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області видати ОСОБА_2 закордонного паспорта громадянина України суд зазначає наступне.
Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року № 3857-XII (далі - Закон № 3857-XII).
Стаття 1 даного Закону передбачає право громадян України виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну. Документами, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є, зокрема, паспорт громадянина України для виїзду за кордон (стаття 2 Закону № 3857-ХІІ).
Відповідно до абзацу другого частини першої статті 4 Закону № 3857-ХІІ оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон провадиться громадянам України, які постійно проживають в Україні і досягли 18-річного віку, - за особистим клопотанням про отримання паспорта або через своїх законних представників до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Порядок оформлення, видачі, обміну, повернення, вилучення, знищення, визнання недійсним паспорта громадянина України для виїзду за кордон визначається Кабінетом Міністрів України. Бланки паспорта громадянина України для виїзду за кордон виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства.
Крім того, статтею 7 даного Закону № 3857-ХІІ закріплено, що правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України і підлягають опублікуванню.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 року № 152 затверджено Зразок бланка, технічного опису та Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення (далі - Порядок № 152).
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 152 паспорт громадянина України для виїзду за кордон (далі - паспорт для виїзду за кордон) є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на ім'я якої він оформлений, за кордоном і дає такій особі право на виїзд з України і в'їзд в Україну. Кожен громадянин України має право на отримання паспорта для виїзду за кордон.
Пунктом 5 Порядку № 152 встановлено, що оформлення, видача паспорта для виїзду за кордон громадянам (у тому числі отримання відцифрованих відбитків пальців рук) здійснюється територіальними органами або підрозділами ДМС незалежно від місця проживання громадянина у взаємодії з Головним обчислювальним центром Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Головний обчислювальний центр Реєстру) та Державним центром персоналізації документів (далі - Центр). Внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр) здійснюється з використанням відомчої інформаційної системи ДМС, яка ведеться для обліку даних. Для внесення інформації до Реєстру формується заява-анкета.
Відповідно до пункту 21, 22 Порядку № 152 оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта для виїзду за кордон особам, які проживають в Україні, здійснюються територіальними органами та територіальними підрозділами ДМС, а особам, які постійно проживають або тимчасово перебувають за кордоном, - закордонною дипломатичною установою. У разі зміни інформації, внесеної до паспорта для виїзду за кордон, документи для його обміну подаються протягом одного місяця з дати настання таких обставин (подій). Документи для обміну паспорта для виїзду за кордон можуть бути подані до закінчення строку його дії. У такому випадку паспорт для виїзду за кордон після прийому документів повертається особі та здається нею під час отримання нового паспорта для виїзду за кордон..
При цьому, згідно пунктів 16, 17 вищезазначеного Порядку за оформлення паспорта для виїзду за кордон (у тому числі замість втраченого або викраденого), його обмін справляється плата (за кордоном - консульський збір) у порядку та у розмірах, встановлених законодавством. Документи, що підтверджують здійснення встановлених законодавством платежів (консульського збору), додаються до заяви-анкети.
Згідно зі статтею 1 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року № 7-93 «Про державне мито» (далі - Декрет № 7-93) платниками державного мита на території України є фізичні та юридичні особи за вчинення в їхніх інтересах дій та видачу документів, що мають юридичне значення, уповноваженими на те органами.
Відповідно до пункту 6 статті 2 Декрету № 7-93 державне мито справляється за видачу нового зразка паспорта громадянина України (крім обміну нині діючого паспорта на паспорт нового зразка); за оформлення нового зразка паспорта громадянина України для поїздки за кордон; за видачу громадянам України закордонного паспорта на право виїзду за кордон або продовження строку його дії.
Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, спрямованих на лібералізацію Європейським Союзом візового режиму для України», були внесені ряд змін, пов'язаних із порядком видачі закордонного паспорту.
Суд зазначає, що відповідні зміни до вищевказаних законодавчих актів набрали чинності з 01.10.2016 року.
Таким чином, у зв'язку зі внесеними змінами до законодавчих актів, щодо оформлення та отримання паспорту для виїзду закордон, було змінено порядок подання документів, оформлення та видачі паспорта для виїзду за кордон.
Отже, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовна вимога, щодо зобов'язання Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області видати ОСОБА_2 закордонного паспорта громадянина України задоволенню не підлягає.
Суд зазначає, що позивачу для для оформлення або обміну паспорта для виїзду за кордон необхідно подати документи у відповідності до чинного на даний час законодавства.
Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн. суд зазначає.
Згідно пункту 3 Постанови Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. за № 4, моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Згідно з абзацом 2 пункту 5 Постанови Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. за № 4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Судом не встановлено заподіяння моральної шкоди позивачу, адже на підтвердження наявності душевних страждань, наявності негативного психічного впливу, значних хвилювань, враховуючи, що позивачем доказів надано не було (медичні довідки про погіршення стану здоров'я, перелік куплених ліків щодо відновлення здоров'я тощо).
Разом з тим, суд вважає необґрунтованою також суму, яку позивач оцінив у 5000,00 грн. Посилання позивача на те, що розмір моральної шкоди встановлюється до внутрішнього переконання особи не може бути обґрунтованим та належним фактом.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, щодо часткового задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 158-163, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області щодо не видачі ОСОБА_2 закордонного паспорта громадянина України.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складено 18.08.2017р.

Суддя М.В. Дєєв