Справа № 820/10665/15
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2017 р. справа № 820/10665/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Боднар І.Ю.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Лавренчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова №2743-15 від 28.05.2015 р. про нарахування земельного податку з фізичних осіб на суму 1938,81 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2015 року постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.04.2017:

- касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено;

- постанову Харківського окружного адміністративного суду від 3 грудня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2016 року у справі №820/10665/15 - скасовано;

- справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що контролюючим органом при здійсненні розрахунку земельного податку порушено вимоги Податкового кодексу України, оскільки, по - перше, податковий орган не звертався до територіального органу Держземагентства за місцезнаходженням земельної ділянки і не отримав даних державного земельного кадастру у формі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що передбачено п.286.1 ст.286 Податкового кодексу України. Також, позивач зазначив, що відповідачем не було враховано і вимоги пропорційності, передбачені п. 287.8 ст. 287 Податкового кодексу України. Поряд з цим, позивач фактично погоджується з наявністю у нього обов'язку зі сплати земельного податку, проте не погоджується з методикою розрахунку податку, що була застосована контролюючим органом, а, відповідно, і з сумою нарахованого земельного податку.

Представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначив, що відповідно до вимог Податкового кодексу України, Земельного кодексу України ОСОБА_1 повинен сплачувати земельний податок за земельні ділянки, на яких розташоване нежитлове приміщення, власником якого є позивач.

У судовому засіданні сторони підтримали свої правові позиції в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору про купівлю-продаж нежитлових приміщень від 11.02.2004 р. право власності на нежитлові приміщення підвалу №11-18 в літ. "А-5" загальною площею 74,3 м2, за адресою: АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1, про що свідчить витяг про реєстрацію прав на нерухоме майно від 03.03.2004 р. № 2989493.

У 2015 році нарахування земельного податку ОСОБА_1 здійснено відповідно до Рішення 26 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 25.09.2013 р. №1269/13 "Про затвердження "Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013" згідно з рішенням 25 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 03.07.2013 №1209/13 "Про затвердження "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013", на підставі Земельного кодексу України, Податкового кодексу України, Законів України "Про оренду землі", "Про оцінку земель" та керуючись ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Державною податковою інспекцією 28.05.2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення № 2743-15, яким позивачу визначено податкове зобов'язання зі сплати земельного податку з фізичних осіб у сумі 1 938,81 грн., примірник якого позивач отримав поштою 30.06.2015 року.

Статтею 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

За підпунктами 14.1.72 та 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України земельний податок - це обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілейрозділу XII цього Кодексу), а землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до підпунктів 269.1.1 -269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно із підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 14.1.42. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що дані державного земельного кадастру - це сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону.

Відповідно до статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено. Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Отже, з правового аналізу вищезазначених норм права випливає, що податковий орган під час визначення суми грошових зобов'язань з орендної плати за землю має враховувати також і коефіцієнт індексації, визначений відповідно до порядку.

Згідно із пунктом 274.1 статті 274 Податкового кодексу України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Пунктом 286.5 статті 286 Податкового кодексу України встановлено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу. У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому у нового власника виникло право власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Відповідно до пункту 287.7 статті 287 ПК власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Згідно з підпунктом 14.1.205 пункту 14.1 статті 14 ПК прибудинкова територія - встановлена за проектом поділу території мікрорайону (кварталу) за проектом забудови земельна ділянка багатоквартирної несадибної житлової забудови, яка необхідна для розміщення та обслуговування житлового будинку (будинків) і пов'язаних з ними (ними) господарських та технічних будівель і споруд.

За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території (п. 286.6 ст. 286 ПК).

Враховуючи вказане, власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному будинку сплачує податок за земельну ділянку з дати державної реєстрації прав власності на зазначене нерухоме майно за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території.

При цьому власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно (п. 287.8 ст. 287 Податкового кодексу України).

Тобто, фізична особа - власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку є платником земельного податку з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Так, у 2015 році нарахування земельного податку позивачу здійснено відповідно до Рішення 26 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 25.09.2013 року №1269/13 «Про затвердження Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013» згідно з рішенням 25 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 03.07.2013 року №1209/13 «Про затвердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року», на підставі Земельного кодексу України, Податкового кодексу України, Законів України «Про оренду землі», «Про оцінку земель» та керуючись ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Розрахунок суми земельного податку позивачу здійснено контролюючим органом за Методикою розрахунку грошової оцінки окремої земельної ділянки для нарахування земельного податку фізичним особам: Цзд = Б * Кі * Км2 * КмЗ_ср. * Кф * PL, де Цзд - грошова оцінка окремої земельної ділянки; Б - базова вартість 1 кв.м. земель м. Харкова; Кі - коефіцієнт індексації, що застосовується кожний рік в порядку, встановленому законодавством України; Км2 - зональний коефіцієнт, доведений у додатку №2 ( розташована в зоні №6326); КмЗ_ср. - середній коефіцієнт сумісного впливу локальних факторів для кожної економіко-планувальної зони району м. Харкова; Кф - коефіцієнт, що характеризує функціональне використання земельної ділянки ; PL - площа земельної ділянки.

Згідно рішення 25 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 03.07.2013 р. 1209/13 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2013 pоку», базова вартість 1 кв. м. земель м. Харкова становить 291,18 грн.

Таким чином, податковий орган провів індексацію земельних ділянок з коефіцієнтом індексації 1, 0 за 2013 рік і дійшов висновку, що базова вартість у 2014 році 1 кв. м. землі складає 291, 18грн.

Суд звертає увагу, що методика розрахунку грошової оцінки окремої земельної ділянки для нарахування земельного податку фізичним особам визначається наступним чином:

Цзд = Б * Кі * Км2 * КмЗ_ср. * Кф * PL, де

Цзд - грошова оцінка окремої земельної ділянки; Б - базова вартість 1 кв.м. земель м. Харкова

Кі - коефіцієнт індексації, що застосовується кожний рік в порядку, встановленому законодавством України;

Км2 - зональний коефіцієнт, доведений у додатку №2

КмЗ_ср. - середній коефіцієнт сумісного впливу локальних факторів для кожної економіко-планувальної зони району м. Харкова, доведений у додатку №3

Кф - коефіцієнт, що характеризує функціональне використання земельної ділянки і доведений у додатку №3;

PL - площа земельної ділянки.

Згідно рішення 25 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 03.07.2013 р. 1209/13 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2013 pоку», базова вартість 1 кв. м. земель м. Харкова становить 291,18 грн.

З урахуванням методики розрахунку грошової оцінки окремої земельної ділянки для нарахування земельного податку фізичним особам, грошова оцінка земельної ділянки становить 193880,75 грн., а грошова оцінка земельної ділянки позивача площею 74,3 кв.м. на 2015 р. становить: 193880,75 = 291,18 *1,249 * 2,87 * 1 * 2,5 * 74,3.

З використанням вищезазначених показників, за 2015 рік Центральною ОДПІ нараховано суму земельного податку у розмірі 1938,81 грн. (193880,75 *1%).

Поряд з цим, суд зазначає, що матеріали справи не містять, а відповідачем в обґрунтування своєї правової позиції по справі не надано до суду ані доказів звернення в 2015 році до територіального органу Держземагентства (що здійснював свою діяльність на момент виникнення спірних правовідносин) за місцезнаходженням земельної ділянки позивача і отримання даних державного земельного кадастру у формі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки задля проведення розрахунку земельного податку за 2015 рік, як того вимагають приписи п.286.1 ст.286 Податкового кодексу України, так і доказів врахування вимог пропорційності, що передбачено п. 287.8 ст. 287 Податкового кодексу України.

При цьому суд зазначає, що загальним правилом розрахунку земельного податку, встановленому Податковим кодексом України прямо визначено, що ставки податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, тобто, без будь - якого додаткового розрахунку.

Також, суд зазначає, що про факт неврахування пропорційності під час розрахунку розміру податку на 2015 рік, також свідчить і надане позивачем рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 16.09.2016 року, з якого вбачається, що земельний податок ОСОБА_1 за 2016 рік було перераховано вже з урахуванням пропорційності.

Водночас, суд звертає увагу, що довідка КП «Жилкомсервіс», на підставі якої був проведений перерахунок земельного податку на 2016 рік, була наявна у контролюючого органу ще в 2014 році (т.1 а.с.136), доказів на спростування чого відповідачем до суду не надано.

Таким чином, підсумовуючи вищезазначене, судом приймається до уваги правомірність застосування до ОСОБА_1 процедури нарахування земельного податку з фізичної особи, яка володіє нежитловим приміщенням в багатоквартирному житловому будинку, однак зважаючи на недоведеність та необґрунтованість застосування конкретних показників, а також помилковість розрахунків податкового органу щодо розмірів земельного податку без врахування вимог пропорційності, як то передбачено приписами п. 287. 8 ст. 287 Податкового кодексу України, суд приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваного податкового повідомлення - рішення № 2743-15 від 28.05.2015 р.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова № 2743-15 від 28.05.2015 р. про нарахування земельного податку з фізичних осіб на суму 1938,81 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) грн. 18 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61166, м. Харків, пр. Науки, 9, код 39859805).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 20 вересня 2017 року.

Суддя Р.В. Мельников