Справа № 808/8633/15
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року о/об 11 год. 12 хв.Справа № 808/8633/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., при секретарі судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_2 та Державної організації «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

за участю представників:

від позивача не прибув,

від відповідача 1 не прибув,

від відповідача 2 - не прибув,

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2015 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі суд) надійшов адміністративний позов від ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1Я.) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_2 (далі відповідач-1) та Державної організації «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» (далі відповідач-2), в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_2 щодо визнання нікчемним договору № 016-07529-240215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» від 24 лютого 2015 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_2 щодо не включення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування фізичних осіб на підставі договору № 016-07529-240215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» від 24 лютого 2015 року.

- зобовязати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Загального реєстру вкладників публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 має вкладний (депозитний) рахунок Найкращий від Миколая у ПАТ Дельта Банк з вкладом в доларах США в сумі 3750 доларів США на строк до 23 серпня 2015 року. Вказує, що на підставі постанови Правління Національного банку України та відповідного рішення виконавчої дирекції Фонду розпочато процедуру ліквідації ПАТ Дельта Банк та запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ Дельта Банк.

Позивач дізнався, що його не включено до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду по сумі коштів на рахунку в розмірі 3750 доларів США. Позивач вважає відмову відповідача у включенні його до переліку вкладників ПАТ Дельта Банк протиправною та просить зобовязати його подати до Фонду відповідну додаткову інформацію та включити позивача до Загального переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, на суму коштів на його вкладному рахунку.

Представник позивача у судове засідання не зявився, 04 вересня 2017 року до суду надійшло клопотання, в якому просить розглянути адміністративну справу за відсутністю представника позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях.

В обґрунтування заперечень зазначає, що Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ Дельта Банк було здійснено перевірку договорів (правочинів) за вкладними операціями на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав, передбачених частиною 3 статті 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Комісія дійшла висновку, що умови Договорів банківських вкладів (перелік яких наведено в Додатку №1 до Наказу №408 від 29 травня 2015) укладені між ОСОБА_3 та фізичними особами після 16 січня 2015 року включно, за якими здійснювалися перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що є одночасно кредиторами ОСОБА_3, надають кредиторам фізичним особам переваги перед іншими кредиторами, а отже такі Договори банківського вкладі є нікчемними з підстав визначених пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону. Вважає, що договір №016-07529-240215 є нікчемним в силу Закону. Просить суд також взяти до уваги, що у даному випадку ініціатором переводу фактично було розбито свій рахунок з метою штучного зобовязання Фонду на відшкодування грошових коштів в межах гарантійного розміру 200000 грн. за рахунок держави, шляхом перерахування означених коштів на рахунки третіх осіб, що власнику вкладу надає можливість, шляхом його дроблення, отримати значно більшу суму, аніж передбачено Фондом. З огляду на викладене, просить суд відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, 04 вересня 2017 року через канцелярію суду подав клопотання відповідно до якого просить суд судове засідання провести за відсутності представника відповідача.

Представник відповідача 2 в судове засідання 04 вересня 2017 року не зявився, про дату час та місце судового засідання повідомлений належним чином. До суду надіслав заперечення, в яких зазначає, що у Фонду відсутній обовязок на відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_1, те, що грошові кошти за вкладами фізичних осіб у ПАТ Дельта Банк можуть відшкодовуватись виключно після отримання Фондом від Уповноваженої особи Фонду додаткової інформації про вкладника, як такого, що має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Оскільки до Фонду не надходила інформація про ОСОБА_1, як такої, що має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, у відповідача 2 відсутній обовязок на здійснення відповідних виплат. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

24 лютого 2015 року між ПАТ Дельта Банк (банк) та позивачем ОСОБА_1 (вкладник) укладено договір №016-07529-240215 банківського вкладу Найкращий від Миколая у доларах США, згідно з пунктом 1 якого Банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок №2961, сума Вкладу складає 3750 доларів США.

Додатковою угодою № 1 до Договору №016-07529-240215 від 24 лютого 2015 року сторони домовились викласти пункт 1.8 статті 1 Договору в наступній редакції: Зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в ОСОБА_3, або шляхом перерахування з відкритого в ОСОБА_3 поточного рахунку іншої фізичної особи резидента, або готівкою через касу ОСОБА_3 в день укладання Сторонами цього Договору…

На виконання вказаного договору відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності № 46394703 від 24 лютого 2015 року кошти в сумі 3750,00 доларів США надійшли на рахунок ОСОБА_1 шляхом перерахування з відкритого в ПАТ Дельта Банк.

Постановою Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року №150 Публічне акціонерне товариство Дельта Банк віднесене до категорії неплатоспроможних.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 від 02 березня 2015 року у ПАТ Дельта Банк запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_2.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №71 від 08 квітня 2015 року тимчасову адміністрацію ПАТ Дельта Банк запроваджено на шість місяців з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №147 від 03 серпня 2015 року продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ Дельта Банк по 02 жовтня 2015 року (включно).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 року №664 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02 жовтня 2015 року прийнято рішення №1813 Про початок процедури ліквідації ПАТ Дельта Банк та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку.

Згідно цього Рішення розпочато процедуру ліквідації ПАТ Дельта Банк, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Дельта Банк призначено ОСОБА_2.

Позивач отримала повідомлення № 8821/2944 від 23 вересня 2015 року про нікчемність правочину, згідно якого їй було повідомлено про нікчемність Договору банківського вкладу (депозиту) № 016-07529-240215 від 24 лютого 2015 року, укладеного між АТ Дельта Банк та Позивачем, згідно пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб від 23 лютого 2012 року №4452 (далі - Закон №4452).

Відповідно до пункту 15 частини 1 статті 2 Закону №4452 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) система гарантування вкладів фізичних осіб являє собою сукупність відносин, що регулюються цим Законом, субєктами яких є Фонд, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, банки та вкладники.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 2 Закону №4452 вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - субєктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №4452 Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

За приписами частин 1, 2 статті 4 Закону №4452 основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює, серед іншого, такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За приписами частини 1 статті 26 Закону №4452 Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону №4452 вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач, будучи вкладником ПАТ Дельта Банк, після прийняття Правлінням Національного банку України постанови від 02 жовтня 2015 року №664 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Дельта Банк набув право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за договором № 016-07529-240215 від 24 лютого 2015 року банківського вкладу (депозиту) Найкращий від Миколая у доларах США, за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування.

Частиною 4 статті 26 Закону №4452 передбачено, що Фонд не відшкодовує кошти:

1) передані банку в довірче управління;

2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень;

3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на предявника;

4) розміщені на вклад у банку особою, яка є повязаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України Про банки і банківську діяльність, - протягом року до дня прийняття такого рішення);

5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України Про банки і банківську діяльність, - один рік до дня прийняття такого рішення);

6) розміщені на вклад власником істотної участі банку;

7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України Про банки і банківську діяльність, або мають інші фінансові привілеї від банку;

8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобовязання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобовязань;

9) за вкладами у філіях іноземних банків;

10) за вкладами у банківських металах;

11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

До матеріалів справи не надано доказів того, що кошти за вкладом позивача підпадають під визначений перелік.

За правилами частин 1-3 статті 27 Закону №4452 Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України Про банки і банківську діяльність, - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України Про банки і банківську діяльність, - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Відповідно до частини 5 статті 27 Закону №4452 протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах Урядовий курєр або Голос України та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином, з моменту отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ Дельта Банк відповідач був зобовязаний сформувати повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, включивши до нього позивача, як вкладника ПАТ Дельта Банк, та визначити суми, що підлягають відшкодуванню.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачем не було включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, інформацію стосовно ОСОБА_1, як такої, що має право на відшкодування коштів в розмірі 3750,00 доларів США, оскільки правочин з перерахування таких коштів на рахунок позивача, на думку відповідача, є нікчемним та не породжує виникнення у позивача права власності на грошові кошти в розмірі 3750,00 доларів США.

Суд не погоджується з такою позицією відповідача з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 38 Закону №4452 протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобовязаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частина 3 статті 38 Закону №4452 визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без встановлення обовязку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобовязання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобовязаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобовязання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України Про банки і банківську діяльність;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з повязаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, повязаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

За правилами статті 204 Цивільного кодексу України встановлена презумпція правомірності правочину, яка полягає у тому, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Загальне поняття недійсності правочину встановлено статтею 215 Цивільного кодексу України, відповідно до змісту частин 2 та 3 якої недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до приписів частин 1, 2 статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Уповноважена особа Фонду наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення нікчемних, однак дане право не є абсолютним, а кореспондується з обовязком встановити перед прийняттям рішення обставин, з якими закон повязує нікчемність правочину. Тобто, саме по собі твердження про нікчемність правочину є недостатнім для визнання його таким, оскільки у даному випадку воно нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Відтак, якщо Уповноважена особа Фонду вважає правочин нікчемним, вона зобовязана навести відповідне обґрунтування з посиланням на передбачені частиною 3 статті 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб підстави визнання правочину нікчемним.

Суд зазначає, що статтею 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини 1 статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Пунктами 1.24, 1.30 статті 1 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні визначено, що переказ коштів рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачу йому у готівковій формі; платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

На підставі системного аналізу приписів статті 38 Закону №4452, суд зазначає, що перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів), укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину.

Судом досліджено вказаний договір та встановлено, що зміст цієї угоди, укладеної між позивачем та ПАТ Дельта Банк, не суперечить актам цивільного законодавства, а відповідач не надав доказів, які б підтверджували, що зміст Договору не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обовязків та створення правових наслідків, що обумовлюються цим правочином.

За вимогами цивільного законодавства існує презумпція правомірності правочину (стаття 204 Цивільного кодексу України). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідачем не надано суду інформації на підставі яких доказів останній визнав Договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 016-07529-240215 від 24 лютого 2015 року нікчемним.

Також, відповідачем не доведено умислу стосовно дроблення вкладу з метою штучного зобовязання Фонду на відшкодування грошових коштів в межах гарантійного розміру.

Щодо позовних вимог про зобовязання відповідача подати до третьої особи внести додаткову інформацію щодо ОСОБА_1, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ Дельта Банку, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 5 Розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 9 серпня 2012 року №14 (далі Положення №14), Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує та надає до Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку такі переліки:

1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з додатком 2 до цього Положення;

2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, згідно з додатком 3 до цього Положення;

3) переліки:

рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України Про банки і банківську діяльність, або мають інші фінансові привілеї від банку;

осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане;

рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду;

рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 Закону.

Перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду (далі - Перелік), формується за структурою, визначеною додатком 4 до цього Положення, та не включає інформацію про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону.

Протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Згідно із пунктами 2, 3, 5 Розділу ІІІ цього Положення Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення (далі - Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду. Загальний реєстр складається на паперових носіях та в електронному вигляді. Загальний реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується директором-розпорядником або заступником директора-розпорядника та засвідчується відбитком печатки Фонду. Фонд складає зміни та доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та доповнень до Переліку, прийнятих Фондом. Фонд здійснює відшкодування коштів за вкладами відповідно до Загального реєстру за частинами Загального реєстру.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Дельта Банк ОСОБА_2 Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, яка має право на відшкодування коштів в розмірі гарантованої суми до відшкодування за вкладом у Публічному акціонерному товаристві Дельта Банк за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Щодо позовних вимог про зобовязання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до загального реєстру вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд зазначає наступне.

З вищенаведених приписів чинного законодавства встановлено, що повний перелік вкладників, який формується та направляється до Фонду уповноваженою особою Фонду, є підставою для формування загального реєстру вкладників. В свою чергу, зміни до загального реєстру вкладників можуть вноситись Фондом на підставі додаткової інформації про вкладників, наданої уповноваженою особою Фонду.

Враховуючи викладене та те, що на момент розгляду справи в суді відповідачем 1 не подавалася до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформація про позивача, як вкладника, який має право на отримання відшкодування за вкладом, підстави для включення Фондом позивача до Реєстру вкладників відсутні.

Суд зазначає, що обовязок включити позивача до Реєстру вкладників виникне у Фонду саме після подання відповідачем 1 додаткової інформації про позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про зобовязання Фонду вчинити дії щодо внесення ОСОБА_1 до загального Реєстру вкладників ПАТ «Дельта Банк» є передчасними та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частиною 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частина 2 статті 71 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_4.

Відповідно до частини 3 статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

У звязку з тим, що відповідачами у даній справі є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка є посадовою особо Фонду, суд дійшов висновку про присудження на користь позивача понесених судових витрат в розмірі 365,40 грн. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Керуючись статтями 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_2 щодо визнання нікчемним договору № 016-07529-240215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» від 24 лютого 2015 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_2 щодо не включення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування фізичних осіб на підставі договору № 016-07529-240215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» від 24 лютого 2015 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 365,40 грн. (триста сорок пять гривень 40 коп.) присудити на користь ОСОБА_1, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Д.В. Татаринов