Справа № 813/758/17
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2017 року справа № 813/758/17

14 год 37 хв зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Карапінки Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Миколаївського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФ України у Львівській області), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі - ГУ МВС України у Львівській області), Миколаївського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі - Миколаївський РВ ГУ МВС України у Львівській області), в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 22.05.2017р. просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ МВС України у Львівській області в особі ліквідаційної комісії щодо недонарахованої та недоплаченої одноразової грошової допомоги при звільненні, яка передбачена ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» , з урахуванням індексації грошового забезпечення, щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення та грошової винагороди;

- стягнути з ГУ МВС України у Львівській області в особі ліквідаційної комісії на користь позивача вказану суму недонарахованої та недоплаченої одноразової грошової допомоги при звільненні, яка передбачена ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в розмірі 37561,99грн. з врахуванням індексації грошового забезпечення в сумі 1050грн., грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, в сумі 1173,26грн., грошової винагороди в сумі 1043грн.

- визнати дії ГУ ПФ України у Львівській області щодо відмови у перерахунку та виплаті позивачу пенсії з грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні, та інших виплат, які позивач отримував впродовж останніх 24 місяців перед звільненням з органів внутрішніх справ

- зобов'язати ГУ ПФ України у Львівській області призначити та виплачувати позивачеві пенсію в розмірі, який обчислений з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні, та інших виплат, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні основної відпустки та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у сумі 5 220,00грн.; індексації заробітної плати у сумі 8117,30грн.; премії до професійних свят у сумі 151,00грн.; грошової винагороди за участь в АТО у сумі 5 221,00грн.; грошової винагороди у сумі 1 043,00грн.; грошової винагороди на участь на виборах у сумі 1 043,00грн.; компенсації за невикористану відпустку за 2015 рік у сумі 2 673,44грн.; щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення у сумі 23 990,21грн.; одноразової грошової допомоги при звільненні у сумі 103 442,85грн., які позивач отримував впродовж останніх 24 місяців перед звільненням з органів внутрішніх справ з 07.11.2015р.;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити позивачу виплату сум недоплаченої частини основного розміру пенсії з 07.11.2015р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ГУ МВС України у Львівській області неправильно обрахував та виплатив позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні, яка передбачена ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Так, відповідач протиправно не включив до складу грошового забезпечення, яке враховується при обчисленні одноразової грошової допомоги при звільненні суму індексації грошового забезпечення (1050грн), щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення (1173,26грн) та грошової винагороди (1043грн). З огляду на наведене, на думку позивача, з відповідача ГУ МВС України у Львівській області необхідно додаткового стягнути суму одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 37561,99грн.

Крім того, позивач вважає, що відповідач ГУ ПФ України у Львівській області протиправно відмовився здійснити перерахунок пенсії позивача з урахуванням додаткових документів, наданих ОСОБА_1, а саме з урахуванням довідок Миколаївського РВ ГУ МВС України у Львівській області про нараховані та виплачені одноразові та додаткові види грошового забезпечення від 11.10.2016р. №11233, від 17.10.2016р. №12052, від 09.11.2016р. №12609. Відповідно до інформації, зазначеної у вказаних довідках, відповідач зобов'язаний виплачувати позивачеві пенсію в розмірі, який обчислений з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні, та інших виплат, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні основної відпустки та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у сумі 5 220,00грн.; індексації заробітної плати у сумі 8117,30грн.; премії до професійних свят у сумі 151,00грн.; грошової винагороди за участь в АТО у сумі 5 221,00грн.; грошової винагороди у сумі 1 043,00грн.; грошової винагороди на участь на виборах у сумі 1 043,00грн.; компенсації за невикористану відпустку за 2015 рік у сумі 2 673,44грн.; щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення у сумі 23 990,21грн.; одноразової грошової допомоги при звільненні у сумі 103 442,85грн., які позивач отримував впродовж останніх 24 місяців перед звільненням з органів внутрішніх справ з 07.11.2015р.

На обґрунтування позовних вимог послався на частину третю статті 43 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII) та абзац другий пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (далі - постанова № 393) та зазначив, що при розрахунку його пенсії ГУ ПФ України у Львівській області протиправно не врахувало фактично отримані ним у складі грошового забезпечення зазначені вище суми, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач ГУ МВС України у Львівській області подав до суду заперечення на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Заперечення обґрунтовані тим, що позивач проходив службу в Миколаївському РВ ГУ МВС України у Львівській області, а не у ГУ МВС України у Львівській області. Відповідно грошовий атестат позивача від 06.11.2015р. №103 та довідка від 06.11.2015р. №416 «Про щомісячні додаткові вид грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії) за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням» складалися Миколаївським РВ ГУ МВС України у Львівській області. Сам же відповідач - ГУ МВС України у Львівській області прав позивача не порушував. Крім того, відповідач вважає безпідставними доводи позивача щодо необхідності перерахунку призначеної йому пенсії, оскільки грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, одноразова грошова допомога при звільненні, та інші виплати, а саме: премія до професійних свят у сумі, грошова винагорода за участь в АТО, грошова винагорода, грошова винагорода за участь на виборах, компенсації за невикористану відпустку, щомісячні грошові компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, одноразова грошова допомога при звільненні не відносяться до складу грошового забезпечення з якого обчислюється пенсія.

Відповідач ГУ ПФ України у Львівській області подав до суду заперечення на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Заперечення обґрунтовані тим, що формування грошового забезпечення, з якого проводяться призначення (перерахунок) пенсій військовослужбовцям силових відомств, не входить до компетенції відповідача. Так, відповідно до п.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою ПФ України від 30.01.2007р. №3-1, заяви про призначення пенсій для співробітників органів внутрішніх справ та про їх перерахунок подається відповідачу через уповноважені структурні підрозділи, у спірному випадку - через ГУ МВС України у Львівській області. Оскільки відповідач не отримував жодних документів щодо перерахунку пенсії позивача від ГУ МВС України у Львівській області, то, відповідно, і не мав підстав такий перерахунок здійснювати.

Крім того, на думку відповідача ГУ ПФ України у Львівській області, звернення позивача до суду з вказаним позовом в частині здійснення перерахунку пенсії є передчасним, оскільки одночасно заявляється вимога про доплату позивачу одноразової грошової допомоги, яка враховується при обчисленні пенсії. Відповідач звертає увагу на рішення Конституційного Суду України від 13.05.2015р. у справі 1-9/2015, згідно з яким додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються при перерахунку пенсій, визначаються виключно законами України, а встановлений у ч.3 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перелік нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, який включає надбавки, доплати, підвищення, є вичерпним. Також відповідач зазначає, що відповідно до ст.43 Закону № 2262-XII та пункт 7 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі - постанова № 1294) пенсія обчислюється виходячи з грошового забезпечення, до якого включаються тільки постійні виплати, а одноразові додаткові виплати, про які зазначає позивач, не входять до складу грошового забезпечення і тому включатися при її обчисленні не можуть. З огляду на наведене, відповідач вважає безпідставними доводи позивача щодо необхідності перерахунку призначеної йому пенсії з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні, та інших виплат.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві та поясненнях до неї. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача ГУ ПФ у Львівській області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у письмових запереченнях. Просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Відповідач ГУ МВС України у Львівській області явку представника в судове засідання не забезпечило, хоча належним чином повідомлялось про час, дату і місце розгляду справи, клопотань про розгляд справи без участі представника не надходило.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

06.11.2015р. підполковник міліції ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ наказом ГУ МВС України у Львівській області від 06.11.2015р. №831 о/с.

Відповідно до вимог Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу ОВС, затвердженої наказом МВС України від 31.12.2007р. №499 Миколаївським РВ ГУ МВС України у Львівській області 06.11.2015р. складений грошовий атестат позивача №103, а також видана довідка від 06.11.2015р. №416 «Про щомісячні додаткові вид грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії) за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням».

На підставі вказаних документів позивачу призначена пенсія. за нормами Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач неодноразово звертався до ГУ МВС України з заявами щодо інформації про розмір та склад грошового забезпечення, яке враховувалось при призначенні йому пенсії.

Після отримання від довідок Миколаївського РВ ГУ МВС України у Львівській області про нараховані та виплачені одноразові та додаткові види грошового забезпечення від 11.10.2016р. №11233 та від 17.10.2016р. №12052, від 09.11.2016р. №12609 позивач звертався до ГУ ПФ України у Львівській області з вимогою перерахувати призначену йому раніше пенсію, виходячи з п.23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ), враховуючи додаткові документи, які надають право на перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії.

30.11.2016р. ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області відмовило позивачу у перерахунку пенсії, з огляду на те, що Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачено врахування до складу грошового забезпечення при обчисленні пенсії таких видів грошового забезпечення як грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, одноразова грошова допомога при звільненні, та інші виплати, а саме: премія до професійних свят у сумі, грошова винагорода за участь в АТО, грошова винагорода, грошова винагорода на участь на виборах, компенсації за невикористану відпустку, щомісячні грошові компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, одноразова грошова допомога.

Позивач вважає, що відповідач ГУ МВС України неправильно здійснив обрахунок належної одноразової грошової допомоги при звільненні, а також при поданні документів до ГУ ПФ України для призначення пенсії позивачу не вказав всіх видів грошового забезпечення, яке враховується при призначенні пенсії. Крім того, відповідач ГУ ПФ України у Львівській області протиправно відмовив позивачу в перерахунку призначеної йому пенсії. З огляду на наведене, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання протиправними дій ГУ МВС України у Львівській області та ГУ ПФ України у Львівській області та зобов'язанням їх вчинити певні дії.

При вирішенні спору по суті суд виходить з такого.

Щодо вимог про визнання протиправною бездіяльності ГУ МВС України у Львівській області та стягнення з відповідача недорахованої та недоплаченої суми одноразової допомоги суд встановив таке.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за вказаним Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п'яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Як вбачається з довідок Миколаївського РВ ГУ МВС України у Львівській області від 11.10.2016р. №11233, від 17.10.2016р. №12052, від 09.11.2016р. №12609 позивачу при звільненні нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі 65880,40грн.

Відповідно до п.1.2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 11.06.2008р. № 260, до складу грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад,

- оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з листом ГУ МВС України у Львівській області від 31.03.2017р. №Щ-28/зі/05/17-2017 відповідач обрахував одноразову грошову допомогу позивачу з розрахунку грошового забезпечення за жовтень 2015р., а саме включив до її складу: посадовий оклад (1100грн), оклад за звання (130грн), надбавку за вислугу років (430грн), надбавку за особливі умови служби (830,25грн), премія 130% (3237,98грн).

Проте, як вбачається з довідок Миколаївського РВ ГУ МВС України у Львівській області про нараховані та виплачені одноразові та додаткові види грошового забезпечення від 11.10.2016р. №11233 та від 17.10.2016р. №12052 при обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні позивачу не враховувалась індексація грошового забезпечення в сумі 1050грн., грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, в сумі 1173,26грн., грошова винагорода в сумі 1043грн.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що індексація відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців. Вказана позиція суду узгоджується з правовими позиціями, висловленими у постановах Вищого адміністративного суду України від 10.03.2015р., 27.06.2017р. у справі К/800/28148/16, 28.02.2017р. у справі К/800/31546/16, від 11.04.2017р. у справі К/800/11103/17.

Відповідно до п. 168.5 ст. 168 Податкового кодексу України (далі - ПК України) суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв'язку з виконанням обов'язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів вказаної категорії громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (далі - Порядок), який визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ) у зв'язку з виконанням ними своїх обов'язків під час проходження служби.

Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв'язку з виконанням ними своїх обов'язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов'язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб.

З наведеного вбачається, що виплата грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб є соціальною гарантією, нормативно встановленою для захисту прав певних категорій осіб.

З огляду на вказане, суд вважає, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб відноситься до складу грошового забезпечення.

Крім того, згідно з довідками Миколаївського РВ ГУ МВС України у Львівській області від 11.10.2016р. №11233 та від 17.10.2016р. №12052 у жовтні 2015р., від 09.11.2016р. №12609 позивачу виплачена грошова винагорода у розмірі 1043грн., яка підпадає під визначення одноразового додаткового виду грошового забезпечення.

Суд також бере до уваги те, що як вбачається з назви довідок Миколаївського РВ ГУ МВС України у Львівській області про нараховані та виплачені одноразові та додаткові види грошового забезпечення звільненому з ОВС ОСОБА_1 від 11.10.2016р. №11233 та від 17.10.2016р. №12052, від 09.11.2016р. №12609 у жовтні 2015р. відповідач сам визнає факт віднесення індексації грошового забезпечення, щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення та грошової винагороди до складу одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

В процесі розгляду справи Миколаївський РВ ГУ МВС України у Львівській області припинено як юридичну особу, відповідно до листа №8178 від 01.06.2017. Враховуючи те, що Миколаївський РВ ГУ МВС України у Львівській області за правовим статусом входив до системи органів ГУ МВС України у Львівській області, суд вважає, що останнє є зобов'язаною особою в межах спірних правовідносин.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач ГУ МВС України у Львівській області протиправно не включив до складу одноразової грошової допомоги при звільненні позивача, яка передбачена ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми індексації грошового забезпечення, щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення та грошової винагороди.

Тому, з урахуванням ч.1 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на користь позивача необхідно додатково стягнути з відповідача ГУ МВС України у Львівській області одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 37561,99 грн. ((1050грн + 1043грн + 1173,26грн) * 23календарні роки * 50%).

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій та зобов'язання до вчинення дій ГУ ПФ України у Львівській області суд встановив таке.

Позивач вважає, що при призначенні йому пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон України № 2262-XII) відповідач ГУ ПФ України у Львівській області безпідставно не врахував такі види грошового забезпечення, які позивач отримував впродовж останніх 24 місяців перед звільненням з органів внутрішніх, а саме:

- матеріальну допомогу на оздоровлення при наданні основної відпустки та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань у сумі 5 220,00грн.;

- індексацію заробітної плати у сумі 8117,30грн.;

- премію до професійних свят у сумі 151,00грн.;

- грошову винагороду за участь в АТО у сумі 5 221,00грн.;

- грошову винагороду у сумі 1 043,00грн.;

- грошову винагороду за участь на виборах у сумі 1 043,00грн.;

- компенсацію за невикористану відпустку за 2015 рік у сумі 2 673,44грн.;

- щомісячну грошову компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення у сумі 23 990,21грн.;

- одноразову грошову допомогу при звільненні у сумі 103 442,85грн.

Відповідно до частини третьої ст.43 Закону України №2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за вказаним Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою вказаної статті Закону передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за вказаним Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 7 Постанови № 393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Постановою «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 №1294 (далі - №1294) передбачено, що до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону України № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 постанови № 1294 розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку.

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відносяться до складу грошового забезпечення.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Також, постановою Кабінету Міністрів України № 158 "Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету" від 4.06.2014 року встановлена грошова винагорода за участь в антитерористичних операціях. Зазначена грошова винагорода виплачується військовослужбовцям які приймають безпосередню участь в антитерористичних операціях з 1 травня 2014 року в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць. Виплата винагороди здійснюється також під час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров'я у зв'язку з пораненнями (контузіями, травмами, каліцтвами), отриманими під час участі у зазначених операціях і заходах.

Місячне грошове забезпечення для розрахунку цієї винагороди обчислюється, виходячи з окладу за військове звання, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (останньою займаною штатною посадою) на час участі у зазначених операціях і заходах. Така винагорода має виплачуватись за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників).

Тобто, вказана грошова винагорода відноситься до складу грошового забезпечення осіб, які беруть участь в АТО постійно з часу її запровадження і має щомісячний характер.

Щодо премії до професійного свята, грошової винагороди за участь у виборах та інших грошових винагород, то вони включаються до складу грошового забезпечення як його одноразові додаткові види.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. А тому, зазначена компенсація включається до складу грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія.

Як вже зазначалось вище, виплата грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб є соціальною гарантією, нормативно встановленою для захисту прав певних категорій осіб. З огляду на наведене, суд вважає, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб відносяться до складу грошового забезпечення.

Щодо посилань відповідача на рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2015 від 13.05.2015 р., згідно якого «в положеннях першого речення частини третьої статті 63 Закону перелік нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, який включає надбавки, доплати, підвищення, є вичерпним», то вони є безпідставними, оскільки, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, вказане рішення Конституційного Суду стосується порядку перерахунку пенсій в зв'язку зі встановленням Кабінетом Міністрів України нової щомісячної додаткової грошової винагороди, а не видів грошового забезпечення, з яких має бути визначений розмір пенсії.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, одноразова грошова допомога при звільненні, премії та грошові допомоги, а також компенсації з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія.

Разом з цим, суд враховує, що відповідно до п.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою ПФ України від 30.01.2007р. №3-1, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом ( 2262-12), та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, подаються такими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Згідно з п.24 вказаного Порядку про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону України ( 2262-12 ) уповноважені структурні підрозділи зобов'язані у п'ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється, хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв'язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Органи, що призначають пенсії, протягом п'яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії.

Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п'ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

З наведених нормативних положень вбачається, що для включення спірних виплат до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, відповідач ГУ МВС України у Львівській області повинен видати відповідну довідку і направити її до ГУ ПФ України у Львівській області для перерахунку пенсій.

Зі змісту положень п.24 Порядку вбачається, що органи ПФ України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках.

Викладена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, які висловлені у постановах вказаного суду від 10 березня і 20 жовтня 2015 року (справи №№ 21-70а15 і 21-2942а15 відповідно), постанові Вищого адміністративного суду України від 23.12.2016р. у справі №К/800/35784/16.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в частині позовних вимог до ГУ ПФ України у Львівській області як такі, що заявлені передчасно.

Щодо дотримання позивачем строків звернення до суду необхідно зазначити таке.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Я вбачається з матеріалів справи позивач вчиняв неодноразові спроби з'ясувати розмір та склад грошового забезпечення, який враховувався при призначенні йому пенсії та з цією метою звертався до ГУ МВС України. Лише 11.10.2016р. позивач отримав довідку Миколаївського РВ ГУ МВС України у Львівській області №11233, з якої дізнався розмір та склад грошового забезпечення, який враховувався при призначенні йому пенсії. А відтак, саме 11.10.2016р. необхідно вважати днем, з якого позивач дізнався про порушення своїх прав.

Згідно зі штампом на позовній заяві така подана до суду 20.02.2017р. Тому, при зверненні до суду з вказаним позовом строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів позивачем не порушений.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених обставин, виходячи із заявлених позовних вимог, та доказів, зібраних у справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Щодо судового збору суд зазначає наступне.

Позивач за подання позову сплатив судовий збір в сумі 551,21 грн. відповідно до квитанції №66 від 28.12.2016.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах, зокрема, про стягнення заробітної плати. Оскільки позивач заявив дві позовні вимоги, які стосуються стягнення заробітної плати (грошового забезпечення), то такі не підпадають під сплату судового збору.

Суд відмовив в задоволенні позовних вимог, що стосуються ГУ ПФ України у Львівській області.

Тому, з врахуванням положень ст. 94 КАС України судові витрати стягненню із сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо недонарахування та недоплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, яка передбачена ч.1 ст.9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням індексації грошового забезпечення, щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення та грошової винагороди.

Стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні, яка передбачена ч.1 ст.9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в сумі 37561,99 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати стягненню із сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Г. Гулик