Справа № 821/825/17
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/825/17
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кузьменко Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації в Херсонській області про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії (щодо перерахунку суддівської винагороди),

встановив:

01 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації в Херсонській області про зобов'язання суб'єкта владних повноважень здійснити перерахунок та виплату суддівської винагороди за січень-квітень 2017 року, виходячи з посадового окладу в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, визначених ст.8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік".

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в період січень-квітень 2017 року відповідачем виплачувалась суддівська винагорода з обрахунку посадового окладу в 16000 гривень, хоча Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" передбачений розмір мінімальної заробітної плати 3200 гривень, а тому позивач вважає, що порушено його право на передбачений Законом України "Про судоустрій і статус суддів" розмір суддівської винагороди.

Позивач подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, 22.08.2017 року подав до суду заперечення на адміністративний позов, в якому просив суд розглядати справу в порядку письмового провадження та відмовити в задоволенні позову, з огляду на ті обставини, що відповідно до вимог ст. 148 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ДСА України є органом у системі судової влади, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, встановлених законом. ДСА України не наділена правом самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості здійснювати виплату вихідної допомоги, так як згідно з пунктом 2 Положенням про Державну судову адміністрацію України, затвердженим рішенням Ради суддів України від 12.10.2010 № 12 ДСА України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, тішеннями з'їзду суддів України та Ради суддів України, цим Положенням.

ДСА України своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю не здійснювала заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на порушення прав та законних інтересів позивача.

Відповідно до статті 135 Закону України від 02.06.2016 р. № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон № 1402-VIII) суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Базовий розмір посадового окладу судді становить: судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

При цьому, пунктом 22 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII передбачено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після обрання чинності цим Законом.

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (пункт 23 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII). Відповідно до положень статті 133 Закону України від 07.07.2010 р. № 2453-VІ "Про судоустрій і статус суддів" посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, а оклади інших суддів встановлюються пропорційно до посадового окладу судді місцевого суду з відповідним коефіцієнтом.

Разом з цим, відповідно до пункту 24 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VІІІ зазначено, що розмір посадового окладу судді, крім означеного у пункті 23 цього розділу, визначається з 1 січня 2017 року залежно від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Водночас, пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 р. № 1774-VІІІ, який набрав чинності з 01.01.2017 р., визначено, що мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Отже, згідно вимог ч.4 ст. 122 КАС України, справа розглянута в порядку письмового провадження.

Розглянувши надані позивачем документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що відповідно до Указу Президента України "Про призначення суддів" № 336/2012 від 18.05.2012 ОСОБА_1 призначено суддею Цюрупинського районного суду Херсонської області строком на п'ять років.

05.06.2012 наказом голови Цюрупинського районного суду Херсонської області № 10-к його зараховано до штату відповідного суду, встановлено посадовий окладу згідно штатного розпису та доплату у розмірі 15% від посадового окладу.

Станом на день подання позовної заяви передбачене Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VІІІ кваліфікаційне оцінювання для підтвердження відповідності займаній посаді ОСОБА_1 не проходив.

Відповідно до довідки про доходи № 790/02 від 24.05.2017 року, виданою ТУ ДСА України у Херсонській області позивачу нараховано заробітну плату у такому розмірі:

січень 2017 р. - 17342,67 грн., лютий 2017р. - 20909,09 грн., березень 2017р. - 15890,91 грн., квітень 2017 р. - 3400,00 грн.

Виплата суддівської винагороди була здійснена, виходячи з розміру посадового окладу судді місцевого суду 16000,00 грн.

Згідно із ч.1, 2 статті 145 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до статті 146 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Згідно з частиною першою статті 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Відповідно до статті 119 Бюджетного кодексу України нецільове використання бюджетних коштів, тобто витрачання їх на цілі, що не відповідають бюджетним призначенням, встановленим законом про державний бюджет, має наслідком, крім зменшення асигнувань на суму коштів, що витрачені не за цільовим призначенням, також і притягнення відповідних посадових осіб до дисциплінарної, адміністративної та кримінальної відповідальності у порядку, визначеному законами України.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Відповідно до статті 149 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Пунктом 23 Прикінцевих і перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ визначено, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" .

Частиною третьою статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VІ передбачено, що посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат».

Відповідно до ст.8 Закону України "Про Державний бюджет на 2017 рік" з 1 січня 2017 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 3200 грн.

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII визначено: "Установити, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень".

Таким чином, суддям, які не пройшли кваліфікаційне оцінювання, відповідно до штатних розписів встановлено посадові оклади у розмірі 16000 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не порушено право ОСОБА_1 на передбачений Законом України "Про судоустрій і статус суддів" розмір суддівської винагороди, виходячи з посадового окладу в 10 мінімальних заробітних плат, визначених ст.8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" за період січень-квітень 2017 року, а відтак в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 14, 70, 71, 79, 86, 122, 158 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації в Херсонській області про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії (щодо перерахунку суддівської винагороди) - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 11.1