Справа № 263/8508/17
Суддя: Папаценко П. І.
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №263/8508/17
Провадження №2а/263/571/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2017 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Папаценко П.І., при секретарі Масюк М.С., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі справу адміністративною юрисдикції за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції про визнання дій інспектора поліції неправомірними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним адміністративним позовом, яким просить визнати неправомірними дії інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 грн. та скасувати, як незаконну, постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №124036 від 12.07.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 12 липня 2017 року інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 було винесено спірну постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. За змістом вказаної постанови він, керуючи транспортним засобом, користувався засобом зв'язку, тримаючи його у руках. Із вказаною постановою він не згоден, вважає її незаконною з огляду на те, що він, як відповідальний водій не користувався жодним засобом звязку під час руху транспортного засобу. Крім того вона була винесена з чисельними порушеннями закону без надання можливості скористатись правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, без врахування обставин, передбачених ст. 33 КУпАП, та відповідно, з порушенням вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи та вимог ст.ст. 278, 279 КУпАП щодо процедури її розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, оскільки під час руху транспортного засобу він не користувався засобами звязку, утримуючи їх у руці, він тільки «зкинув» вхідний телефонний дзвінок, що надійшов на його мобільний телефон.

Свідок ОСОБА_3, зі сторони позивача, суду пояснив, що вранці 12.07.20917 року він знаходився у якості пасажира автомобіля, керованого ОСОБА_1, їхали по пр.Металургів в м.Маріуполі в напрямку Автовокзалу. Співробітники патрульної поліції зупинили автомобіль, керований ОСОБА_1, звинуватили його в тому, що він під час руху розмовляв по телефону, утримуючи його в руці, та склали за це на нього постанову. Зазначена обставина не відповідає дійсності оскільки ОСОБА_1 під час руху автомобіля не користувався телефоном, тримаючи його в руці. За весь час поїздки він тільки «зкинув» вхідний телефонний дзвінок, який надійшов на його мобільний телефон.

Представник відповідач до суду не прибув, заперечення проти позову виклав письмово, в яких зазначив, що процесуальний порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності порушено не було, інспектор патрульної поліції діяв згідно до Закону «Про Національну поліцію», Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху та Кодексу України про адміністративні правопорушення. Права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України позивачу були роз'яснені. Як доказ додав диск з відеозаписом процедури винесення постанови. Просить у позові відмовити, справу розглядати за його відсутності.

Враховуючи позицію сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, переглянувши наданий відеозапис, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справи на основі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів; докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що постановою інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, серія ЕАА №124036 від 12.07.2017 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 грн.

Згідно вказаної постанови 12 липня 2017 року о 7 годині 51 хвилині, по проспекту Металургів, 69 у Центральному районі міста Маріуполя, водій ОСОБА_1 під час руху транспортного засобу марки FORD моделі FOCUS CМАХ, реєстраційний номер НОМЕР_1, користувався засобом звязку, тримаючи його у руках, чим порушив п. 2.9 д ПДР України.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою штраф в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пункт 2.9 д Правил дорожнього руху забороняє водію під час руху транспортним засобом користуватись засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за виключенням водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Проте жодних доказів в розумінні статті 251 КУпАП, які свідчать про порушення позивачем п. 2.9 д Правил дорожнього руху та наявність в його діях складу правопорушення, відповідачем не надано. На доданому до заперечень відеозаписі, на одному із файлів, чітко зафіксований факт спілкування інспектора поліції з позивачем, у присутності свідка ОСОБА_3, за яким вбачається, що ОСОБА_1 з самого початку послідовно пояснював, що під час руху транспортного засобу він не користувався засобами зв'язку, тільки «зкинув» вхідний телефонний дзвінок, що надійшов на його мобільний телефон. Разом з тим суд не може погодитись з твердженням відповідача про наявність відеозапису про фіксації самого факту вчинення позивачем правопорушення, про яке йдеться у постанові, оскільки файл неякісного відеозапису такого факту не містить, із-за того, що відеозапис здійснювався не зі сторони водія ОСОБА_1, який знаходився в автомобілі із затемненими вітряними стеклами, крім того якісному відеозапису перешкоджали відблиски вітряних стекол автомобіля.

З оглядом на викладене, суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу даного адміністративного правопорушення, задовольняє заявлені позовні вимоги ОСОБА_1, визнає протиправними дії інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. та скасовує постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №124036 від 12.07.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8-11,109,159-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції про визнання дій інспектора поліції неправомірними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №124036 від 12.07.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. скасувати.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя П.І.Папаценко