Справа № 820/3193/17
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2017-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"15" вересня 2017 р. № 820/3193/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Попова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "РОДІЙ ФАРМ"
до Головного управління ДФС у Харківській області
про скасування податкового повідомлення-рішення ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «РОДІЙ ФАРМ», звернулось до суду з позовом до Головного Управління ДФС у Харківській області, в якому, після уточнення позовних вимог, просив суд: скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області № від 26 жовтня 2016 року щодо донарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «РОДІЙ ФАРМ» податку на додану вартість в сумі 145897, 16 грн. (97264,77 грн. - основний платіж, 48632,39 грн. - штрафні санкції).

Позивач вважає, що зазначене податкове повідомлення-рішення є неправомірним, необґрунтованим, безпідставним через відсутність доказів порушення підприємством податкового законодавства, а тому просить скасувати його в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, вказав, що винесене податкове повідомлення-рішення повністю відповідає вимогам діючого законодавства, а тому є законним та обґрунтованим, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «РОДІЙ ФАРМ» 14.02.2012 року р. взято на податковий облік за №40027 та перебуває на обліку у Харківській об»єднаній державні податковій інспекції ГУ ДФС у Харківській області.

Судом встановлено, що на підставі Наказу про проведення документальної планової виїзної перевірки від 16.03.2016 р. № 607 виданого Головним управлінням ДФС у Харківської області, направлення від 28.03.2016р. № 1540, головним державним ревізор-інспектором відділу перевірок інших галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області Загрібельною Наталією Миколаївною, направлення від 28.03.2016 №1541, головним державним ревізор-інспектором відділу перевірок інших галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області Радченко Мариною Геннадіївною, направлення від 28.03.2016 №1542, головним державним ревізор-інспектором відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області Засядько Яною Миколаївною, направлення від 28.03.2016 № 1543, головним державним ревізор-інспектором відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області Путятіною Оленою Василівною, направлення від 28.03.2016 №1544, головним державним ревізор-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб Харківської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області Абакумовою Інною Іванівною, направлення 28.03.2016 №1545, головним державним області Абакумовою Інною Іванівною, направлення 28.03.2016 №1545, головним державним ревізор-інспектором відділу погашення боргу Харківської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області Рєзнік Євгеном Анатолійовичем, згідно із п. 77.1 ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ та відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання, проведена виїзна планова документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "РОДІЙ ФАРМ", податковий номер 38117652, з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 - 31.12.2015, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 - 31.12.2015 р.відповідно до затвердженого плану перевірки.

За результатами перевірки складено акт № 233/20-40-14-03-08/38117562 від 18.05.2016 року, яким, зокрема, встановлено порушення: ст. 44, ст.198,ст. 201 Податкового Кодексу України .

На підставі вказаного акту перевірки ДПІ були винесено податкове повідомлення - рішення № від 26 жовтня 2016 року щодо донарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «РОДІЙ ФАРМ» податку на додану вартість в сумі 145897, 16 грн. (97264,77 грн. - основний платіж, 48632,39 грн. - штрафні санкції), яке було прийнято на підставі рішення ДФС України про часткове задоволення скарги підприємства позивача.

Підставою для винесення вказаного податкового повідомлення - рішення послугував висновок ДПІ про нереальність угод, укладених ТОВ «Родій Фарм» з контрагентами:ТОВ «Техно-промкомплекс»,ТОВ «ТДТрейдторг», концерном «Високі технології права»,ТОВ « БК Рубікон ЛЮКС».

Судом встановлено, що дійсно, ТОВ «Родій Фарм» було укладено Договір № 08/05/14 від 08.05.2014 року з ТОВ «Техно-промкомплекс» про купівлю - продаж торгівельного обладнання. В підтвердження здійснення умов договору позивачем надано копії договору з ТОВ «Техно-промкомплекс» № 08/05/14 від 08.05.14 з додатковою угодою № 1, видаткової накладної № 140 від 14.05.14, рахунку-фактуру № 140 від 14.05.14, товарно- транспортної накладної № 140 від 14.05.14, податкової накладної № 38 від 14.05.14, видаткової накладної № 141 від 14.05.14, рахунку-фактури № 141 від 14.05.14, податкової накладної № 39 від 14.05.14, що підтверджують постачання даного обладнання на суму 80669,66 грн. (в т.ч. 13444,94 грн. ПДВ) і подальшу оплату за нього.

Матеріалами справи підтверджено, що між позивачем та ТОВ «ТД ТРЕЙДТОРГ» 28.04.2014 року було укладено договір на надання послуг №04/89,згідно якого ТОВ«ТД ТРЕЙДТОРГ» приймає на себе зобов»язання надати комплекс послуг по розповсюдженню інформаційних листівок та проведенню промоакцій продукції засобів гігієни та дитячого харчування, а також надання послуг маркетингового дослідження ринків.

В підтвердження здійснення умов вказаного договору позивачем надано: копії договору з ТОВ «ТД «Трейдторг» № 04/89 від 28.04.14, звіту від 30.05.14, звіту про виконані роботи від 30.05.14, акту № 0530/29 від 30.05.14, податкової накладної № 303 від 30.05.14, акту № 0530/30 від 30.05.14, податкової накладної № 304 від 30.05.14, акту № 0530/31 від 30.05.14, податкової накладної № 305 від 30.05.14, акту № 0530/32 від 30.05.14, податкової накладної № 306 від 30.05.14, акту № 0530/33 від 30.05.14, податкової накладної № 307 від 30.05.14, акту № 0530/34 від 30.05.14, податкової накладної № 308 від 30.05.14, акту № 0530/35 від 30.05.14, податкової накладної № 309 від 30.05.14, акту № 0530/36 від 30.05.14, податкової накладної № 310 від 30.05.14, акту № 0530/37 від 30.05.14, податкової накладної № 311 від 30.05.14 р.

Матеріалами справи підтверджено, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 22.12.2014 р. був частково задоволений позов ТОВ «ТД «Трейдторг» та визнані протиправними дії ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя щодо проведення зустрічної звірки ТОВ «ТД «Трейдторг», за результатами якої складений акт № 179/08-27-2211/38993653 від 18.08.2014 р. «Про неможливість проведення зустрічної перевірки ТОВ «ТД «Трейдторг» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.05.2014 р. по 30.06.2014 р.». Також визнані незаконними дії ДПІ щодо внесення коригувань до АІС «Податковий блок» на підставі акту № 179/08-27-2211/38993653. Крім того, ДПІ було зобов'язано відновити в АІС «Податковий блок» показники ПДВ ТОВ «ТД «Трейдторг», що були відкориговані на підставі акту № 179/08-27-2211/38993653; ДПІ було зобов'язано вилучити з електронних баз даних інформацію, внесену на підставі акту № 179/08-27-2211/38993653. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2015 р. постанова суду 1-ї інстанції за апеляцією ДПІ була скасована лише частково - щодо визнання протиправними дій ДПІ по проведенню зустрічної звірки; в іншій частині законність висновків суду першої інстанції була підтверджена апеляційною судовою інстанцією.

Позивач мав господарські відносини з ТОВ «ТД «Трейдторг» в травні 2014 року, з огляду на зазначені постанови адміністративних судів що стосуються саме травня-червня 2014 року, тому суд вважає безпідставними твердження ДФС у Харківській області про нереальність взаємовідносин Позивача з ТОВ «ТД «Трейдторг» в травні 2014 року.

Також встановлено,що за договором №01/04/14-1 від 01.04.14, Позивач придбав в Концерні «Високі технології права» косметику, засоби гігієни та інші товари в квітні 2014 року на суму 400 754,4 грн., в т.ч. 66 792,4 грн. ПДВ.

В підтвердження реальності вказаного договору ТОВ «РОДІЙ ФАРМ» до суду надано: копії договору №01/04/14-1 від 01.04.14 з Концерном «Високі технології права» з додатковою угодою № 1, видаткової накладної № 135 від 04.04.14, рахунку-фактури № 135 від 04.04.14, товарно-транспортної накладної № 135 від 04.04.14, податкової накладної № 1 від 04.04.14, видаткової накладної № 171 від 10.04.14, рахунку-фактури № 171 від 10.04.14, товарно - транспортної накладної № 171 від 10.04.14, податкової накладної № 7 від 10.04.14, видаткової накладної № 186 від 15.04.14, рахунку-фактури № 186 від 15.04.14, товарно-транспортної накладної № 186 від 15.04.14, податкової накладної № 15 від 15.04.14, видаткової накладної № 201 від 17.04.14, рахунку-фактури № 201 від 17.04.14, товарно-транспортної накладної № 201 від 17.04.14, податкової накладної № 22 від 17.04.14, видаткової накладної № 211 від 21.04.14, рахунку-фактури № 211 від 21.04.14, товарно-транспортної накладної № 211 від 21.04.14, податкової накладної № 31 від 21.04.14, видаткової накладної № 214 від 22.04.14, рахунку- оактури № 214 від 22.04.14, товарно-транспортної накладної № 214 від 22.04.14, податкової накладної № 35 від 22.04.14, видаткової накладної № 227 від 28.04.14, рахунку-фактури № 227 від 28.04.14, товарно-транспортної накладної № 227 від 28.04.14, податкової накладної № 48 від 28.04.14 р.

Як встановлено судом, вказані товари були оприбутковані в бухгалтерському обліку та в подальшому реалізовані через роздрібну торгівельну мережу ТОВ «Родій Фарм». За придбані товари розрахунок проведено в повному обсязі в безготівковій формі, що підтверджено платіжними дорученнями.

Щодо посилання відповідача на лист-застереження № 1422/7/20-31-22-03-12 від 21.04.2015 р. та вказівка на те, що Концерн «ВТП», нібито, не знаходиться за місцезнаходженням.

Суд вказує, що з постанови Харківського окружного адміністративного суду від 07.09.2015 р. за позовом Концерну «Високі технології права» до ДПІ у Київському районі м. Харкова вбачається, що позовні вимоги були задоволені в повному обсязі. Дії ДПІ по встановленню Концерну «ВТП» стану платника податків « 9» визнано протиправними; ДПІ у Київському районі м. Харкова зобов'язано змінити Концерну «ВТП» стан платників податків « 9» на стан платника податків « 0». Ця постанова набрала законної сили.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що 15.07.2014 року між позивачем та ТОВ «БК РУБІКОН ЛЮКС» укладено договір підряду № 15/07-02, згідно якого Підрядник ТОВ «БК РУБІКОН ЛЮКС» зобов'язується виконати ремонтно-будівельні роботи на об'єкті (згідно договірної ціни, що затверджено Сторонами), який розташовано за адресою: м. Маріуполь, пр-т. Металургів, 47 (надалі - роботи), а також зобов'язується передати виконані роботи (результат виконаних робіт) Замовнику у встановлений цим Договором термін (строк). Підрядник зобов'язується усувати виявлені недоліки робіт протягом встановленого Договором терміну (строку). Конкретний перелік робіт та вимоги до їх виконання визначено Сторонами у Технічному завданні №1, що є додатком №1 до дійсного Договору.

В підтвердження виконання вказаного договору до суду надано: копії договору підряду № 15/07-02 від 15.04.14 з ТОВ «БК Рубікон Люкс», технічного завдання 1 від 15.07.14, акту приймання виконаних робіт № 0829/04 від 29.09.14, довідки про вартість виконаних робіт від 29.09.14, розрахунку загальновиробничих витрат до локального кошторису, договірної ціни, підсумкової відомості ресурсів замовника (витрати по факту), розрахунків №№ 1- 4. акту приймання-передачі матеріалів, локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1, підсумкової відомості ресурсів замовника, акту цільового використання матеріалів, податкової закладної № 6 від 29.08.14 р.

Також, до суду надані належним чином завірені копії платіжних доручень № 1777 від. 14.07.14, № 2473 від 18.09.14, № 2563 від 29.09.14, № -183 від 12.05.14, №2188 від 21.08.14р.

Для перевезення товару, придбаного у Концерну «Високі технології права» та ТОВ «Техно-промкомплекс», до аптек ТОВ «Родій Фарм», залучався перевізник - ПП «Вегамакс», відповідно до договору від 28.03.2014 р. № ВМ-280306 з надання послуг з автомобільного перевезення і транспортної експедиції. Факт перевезення, окрім накладних та товарно-транспортних накладних, підтверджується також актом надання послуг № 1368 від 30.05.2014 р., в якому відображені транспортно-експедиторські послуги, їх маршрути та вартість. В оплату послуг ПП «Вегамакс» за договором № ВМ-280306, Позивач перерахував цьому підприємству 6960,00 грн. платіжним дорученням № 1739 від 14.07.2014 р.

Первинні документи бухгалтерського та податкового обліку ТОВ «РОДІЙ ФАРМ» в підтвердження формування податкового кредиту відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Податковому кодексу України, виписані підприємствами, в перевіряємому періоді були реальними діючими підприємствами, відповідна інформація щодо яких міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Також ці підприємства були діючими платниками ПДВ, що підтверджується даними реєстру платників ПДВ .

Згідно частин 1, 5 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно ч. 1 ст. 19 Господарського кодекс України суб'єкти господарювання мають право без обмежень самостійно здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству.

Згідно п. 134.1.1 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно п. 198.3 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.6 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 3 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватися відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина друга статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Указане закріплено також у Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, згідно з пунктом 2.4 якого первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Всі вищевказані норми ТОВ «РОДІЙ ФАРМ», на думку суду, дотримано.

При цьому, аналіз наведених норм дає суду підстави зробити висновок, що податкове законодавство містить єдину підставу для формування податкового кредиту, а саме наявність у платника ПДВ належним чином оформленої податкової накладної або митної декларації. Таким чином, віднесення обчислених підприємством сум ПДВ до складу податкового кредиту на підставі податкових накладних, зареєстрованих його контрагентами у Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до ст. 201 ПК України, є правомірним.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року Україна визнає джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обов'язковими для правозастосування органами правосуддя. Відповідно до ч.2 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України суд зобов'язаний застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Вищенаведений висновок ЄСПЛ повторно підтвердив у рішенні по справі «Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії». У пункті 23 даного рішення ЄСПЛ наголошує, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов'язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника це не мало б.

Суд вважає за необхідне вказати, що податковим органом не наведено жодних належних обґрунтувань, які б підтверджували неможливість здійснення ТОВ «РОДІЙ ФАРМ» з вищевказаними контрагентами господарських операцій, позиція податкового органу не підкріплена доказами та суперечить фактичним обставинам. В акті перевірки не міститься висновків стосовно невідповідності наданих для перевірки бухгалтерських документів вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Отже, винесення оспорюваного податкового повідомлення-рішеня є безпідставним .

Таким чином, проаналізувавши наведені норми діючого законодавства, дослідивши надані до справи матеріали, суд приходить до висновку про неправомірне винесення вищевказаного податкового повідомлення - рішення.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

А згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РОДІЙ ФАРМ" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 26 жовтня 2016 року щодо донарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «Родій Фарм» податку на додану вартість в сумі 145897, 16 грн. (97264,77 грн. - основний платіж, 48632,39 грн. - штрафні санкції).

Стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОДІЙ ФАРМ" судові витрати у розмірі 2 188 (дві тисячі сто вісімдесят вісім) грн. 46 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 20 вересня 2017 року.

Суддя Спірідонов М.О.