Справа № 727/4735/17
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/4735/17

Головуючий у 1-й інстанції: Семенко О.В.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

14 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Боровицького О. А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмову в перерахунку пенсії та зобов"язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії,

В С Т А Н О В И В :
в травні 2017 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 26 квітня 2017 року з урахуванням усіх складових грошового забезпечення, з яких було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та зазначених у довідках ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.04.2017 року № 388, військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) від 18.04.2017 року № 19/823, а саме: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії за якісне виконання службових обов`язків, грошової винагороди за безперервну службу, щомісячної додаткової грошової винагороди, премії за результати роботи, грошової допомоги на оздоровлення та здійснення перерахунку й виплати пенсії за минулий час, починаючи з 27 серпня 2016 року.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 липня 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. В прохальній частині просить скасувати постанову суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, при цьому вказує на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції відповідно до положень ст. ст. 183-2, 197 КАС України проводить розгляд справи у порядку письмового провадження. За таких умов згідно з ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. До початку судового розгляду на адресу суду надійшло заперечення позивача на апеляційну скаргу, у якому окрім іншого він повідомляє про те, що бажає взяти участь в судовому засіданні суду. Однак, з урахуванням прийняття рішення суду першої інстанції в порядку скороченого провадження, а також виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, колегія суддів не вбачає підстав для розгляду апеляційної скарги в судовому засіданні за участю сторін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати , виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

З 27 серпня 2016 року розмір пенсії позивачу перерахований на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.12.2016 року № 619 та військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) від 22.02.2017 року № 19/624. Проте такі довідки не містили всіх складових додаткового грошового забезпечення, а саме: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії за якісне виконання службових обов`язків, грошової винагороди за безперервну службу, щомісячної додаткової грошової винагороди, премії за результати роботи, грошової допомоги на оздоровлення.

26 квітня 2017 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Чернівецькій області із заявою про перерахунок пенсії з серпня 2016 року із урахуванням зазначених вище видів додаткового грошового забезпечення, надавши відповідні довідки.

Проте у перерахунку пенсії на підставі нових довідок позивачу було відмовлено листом від 10 травня 2017 року № 46/С-11.

Не погодившись із викладеним, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразова премія відповідно до Дисциплінарного статуту, щомісячна додаткова грошова винагорода, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначається, зокрема, законами України від 05.11.19991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення", від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а пенсійне забезпечення окремих категорій громадян регулюється спеціальними законами з урахуванням особливостей умов праці, складності, характеру, відповідальності тощо.

Так, згідно з ч. 3 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України..

Відповідно до вимог п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Отже, серед переліку складових грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, наведених у ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-XII, відсутні одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема, виплати на оздоровлення, соціально-побутові потреби, премії за якісне виконання службових обов`язків, грошової винагороди за безперервну службу тощо. Передбачений у ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-XII перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що враховується при призначенні та обчисленні пенсії, є вичерпним.

Постанова Верховного Суду України від 10 березня 2015 року, на яку посилається суд першої інстанції, містить інші висновки з аналогічних спірних правовідносин.

Разом з тим, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Так, окрім зазначеного вище, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що Конституційний Суд України у рішенні від 13.05.2015 № 4-рп/2015 у справі № 1-9/2015 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 3 ст. 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зазначив, що аналіз положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" вказує на єдиний підхід законодавця до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсій (стаття 43), так і при перерахунку раніше призначених пенсій (стаття 63).

У цьому ж рішення Конституційний Суд України наголошує, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.

Таким чином, додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються при перерахунку пенсій, визначаються виключно законами України та є вичерпними.

Одноразові додаткові види грошового забезпечення не входять до складу грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія.

З огляду на вищенаведене, дії ГУ ПФУ у Чернівецькій області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.12.2016 року № 619 та військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) від 22.02.2017 року № 19/624 є правомірними та обґрунтованими.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції помилково застосував норми матеріального права, у зв`язку із чим ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області задовольнити повністю.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмову в перерахунку пенсії та зобов"язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Боровицький О. А.