Справа № 819/1350/17
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1350/17

18 вересня 2017 р.м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

при секретарі судового засідання Павловського Ю.Б.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Держпраці у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернулася у Тернопільський окружний адміністративний суд з позовом до ОСОБА_4 Держпраці у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування постанов від 25.04.2017 №№ ТЕ99/19-01-40/172, ТЕ99/1/19-01-40/17 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 12.04.2017 по 13.04.2017 працівником ОСОБА_4 Держпраці у Тернопільській області проведено позапланову перевірку магазину кафетерію, що знаходиться за адресою: вул. Лозовецька, 13, м. Тернопіль, який належить ФОП ОСОБА_3 з питань додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування. За результатами перевірки складено акт від 13.04.2017 № 19-01-40/172, на підставі якого відповідач 25.04.2017 виніс постанови № ТЕ99/19-01-40/172 про накладення на позивача штрафу в розмірі 96000 грн., № ТЕ99/1/19-01-40/17 про накладення на позивача штрафу в розмірі 32000 грн. Винесені відповідачем зазначені постанови позивач вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне.

За результатами зазначеної перевірки встановлено, що громадянка ОСОБА_5 12.04.2017 виконувала обовязки продавця у магазині кафетерії, що знаходиться за адресою: вул. Лозовецька, 13, м. Тернопіль без укладання трудового договору та повідомлення Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області, чим порушено частину третю ст. 24 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 (далі КЗпП), а також те, що ФОП ОСОБА_3 нарахувала заробітну плату продавцеві ОСОБА_6 за березень 2017 року нижче мінімального розміру, чим порушено частини першу, другу та пяту ст. 95 КЗпП, частини першу та другу ст. 3, частину пяту ст. 3-1 Закону України "Про оплату праці" № 108/95-ВР від 24.03.1995 (далі Закон № 108/95-ВР). Однак позивач не погоджується із такими висновками, оскільки згідно наданого пояснення ОСОБА_5 випливає те, що остання відкрила зазначений магазин за просьбою своєї подруги ОСОБА_6 (продавця), котра запізнювалася на роботу. Оскільки, ОСОБА_5 торгівлі не здійснювала, доступу до каси не мала та зазначені дії були здійснені без відома позивача, то у відповідача були відсутні правові підстави виносити постанову № ТЕ99/19-01-40/172 від 25.04.2017 про накладення на позивача штрафу в розмірі 96000 грн. за порушення частини третьої ст. 24 КЗпП.

Також позивач зазначила, що відповідач і безпідставно виніс постанову № ТЕ99/1/19-01-40/17 від 25.04.2017 про накладення на позивача штрафу в розмірі 32000 грн. за порушення частин першої, другої та пятої ст. 95 КЗпП, частин першої та другої ст. 3, частини пятої ст. 3-1 Закону № 108/95-ВР, оскільки згідно Книги нарахування заробітної плати та Відомості на виплату грошей ОСОБА_6 за березень 2017 р. заробітна плата виплачена відповідно до відпрацьованих днів та встановленого законодавством тарифу, а саме: у березні 2017 р. було 22 робочих дні, розмір мінімальної заробітної плати станом на березень 2017 р. становив 3200 грн., тобто вартість одного відпрацьованого дня 145,45 грн. (3200 грн./22 робочі дні). Таким чином, оскільки продавець магазину ОСОБА_6 у березні 2017 р. відпрацювала 14 днів, то ФОП ОСОБА_3 було нараховано та виплачено заробітну плату зазначеному продавцю в розмірі 2036,36 грн. (145,45 грн. х 14 днів).

В судовому засіданні представник позивача фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з мотивів, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 Держпраці у Тернопільській області, заперечуючи проти позову, суду пояснила, що оскаржені дії відповідача щодо винесення на підставі акта перевірки від 13.04.2017 № 19-01-40/172 оскаржених постанов, здійснені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та посилаючись на пояснення викладені у письмовому запереченні, просила у задоволені позову відмовити.

Додатково зазначила, що факт перебування ОСОБА_5 на робочому місці та перебування клієнтів у магазині кафетерії, яких вона обслуговувала зафіксовано актом відвідування обєкта перевірки від 12.04.2017.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін по справі, суд встановив такі обставини.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі Положення № 96) основними завданнями Держпраці, зокрема є здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Абзацом третім ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі Закон № 877-V) визначено, що заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Згідно зі частинами першою та другою ст. 7 Закону № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою.

Як випливає з матеріалів справи, що з 12.04.2017 по 13.04.2017 працівником ОСОБА_4 Держпраці у Тернопільській області згідно наказу № 259 від 11.04.2017 та на підставі направлення № 123 від 11.04.2017 проведено позапланову перевірку магазину кафетерію, що знаходиться за адресою: вул. Лозовецька, 13, м. Тернопіль, який належить ФОП ОСОБА_3 з питань додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування.

За результатами перевірки складено акт від 13.04.2017 № 19-01-40/172, у якому встановлено наступні порушення:

- частини третьої ст. 24 КЗпП, а саме громадянка ОСОБА_5 12.04.2017 виконувала обовязки продавця у магазині кафетерії, що знаходиться за адресою: вул. Лозовецька, 13, м. Тернопіль без укладання трудового договору та повідомлення Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області;

- частин першої, другої та пятої ст. 95 КЗпП, частин першої та другої ст. 3, частини пятої ст. 3-1 Закону № 108/95-ВР, а саме ФОП ОСОБА_3 нарахувала заробітну плату продавцеві ОСОБА_6 за березень 2017 року нижче мінімального розміру.

Водночас, як випливає з матеріалів справи, що з метою проведення зазначеної перевірки, працівниками ОСОБА_4 Держпраці у Тернопільській області в період 12.04.2017 з 8 год. 30 хв. до 10 год. 15 хв. проведено відвідування магазину кафетерію, що знаходиться за адресою: вул. Лозовецька, 13, м. Тернопіль, який належить ФОП ОСОБА_3

За результатами відвідування обєкта перевірки складено акт від 12.04.2017, у якому встановлено, що у зазначеному магазині знаходилась громадянка ОСОБА_7 (в ході перевірки зясувалось, що ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5Я.)), котра виконувала обовязки продавця та здійснювала продаж продовольчих товарів, за що отримувала кошти від покупців. Остання пояснила, що вона не працює у зазначеному магазині, а з 8 год. до обіду підміняє продавця ОСОБА_6 Крім того, у телефонній розмові ФОП ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_5 є знайомою ОСОБА_6 і підміняє її на робочому місці по причині пияцтва ОСОБА_6

На підставі акта перевірки відповідач 25.04.2017 виніс постанови № ТЕ99/19-01-40/172 про накладення на позивача штрафу в розмірі 96000 грн., № ТЕ99/1/19-01-40/17 про накладення на позивача штрафу в розмірі 32000 грн.

Не погоджуючись із оскарженими постановами позивач звернулася з позовом у суд.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо встановлених порушень, суд зазначає, що відповідно до частини третьої ст. 24 КЗпП працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як випливає з матеріалі справи, в тому числі з акта відвідування обєкта перевірки від 12.04.2017 та акта перевірки від 13.04.2017 № 19-01-40/172, що у магазині кафетерії, який розташований за адресою: вул. Лозовецька, 13, м. Тернопіль знаходилась громадянка ОСОБА_5, котра виконувала обовязки продавця та здійснювала продаж продовольчих товарів, за що отримувала кошти від покупців.

Водночас, під час перевірки ФОП ОСОБА_3 укладено трудовий договір із громадянкою ОСОБА_5, про що свідчить трудовий договір № 2 від 12.04.2017.

Таким чином, суд дійшов висновку, що громадянка ОСОБА_5 12.04.2017 під час проведення зазначеної перевірки виконувала обовязки продавця у зазначеному магазині без укладання трудового договору з ФОП ОСОБА_3 та повідомлення Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області, чим порушено частину третю ст. 24 КЗпП.

Посилання позивача на пункт 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992 № 9, а саме на те, що фактичний допуск до роботи вважається укладеним трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця є хибним, оскільки у зазначеній постанові № 9 Пленум Верховного Суду України звертав увагу на частину четверту ст. 24 КЗпП в редакції, яка діяла до 28.12.2014 та зазначену частину ст. 24 КЗпП виключено на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці" від 28.12.2014 № 77-VIII.

Статтею 3 Закону № 108/95-ВР визначено, що мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці.

Мінімальна заробітна плата встановлюється одночасно в місячному та погодинному розмірах.

Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов'язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці.

Відповідно до частини першої ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 № 1801-VIII установлено у 2017 році мінімальну заробітну плату:

- у місячному розмірі: з 1 січня - 3200 гривень;

- у погодинному розмірі: з 1 січня - 19,34 гривні.

Згідно з частинами першою та пятою ст. 3-1 Закону № 108/95-ВР розмір заробітної плати працівника за повністю виконану місячну (годинну) норму праці не може бути нижчим за розмір мінімальної заробітної плати.

У разі укладення трудового договору про роботу на умовах неповного робочого часу, а також при невиконанні працівником у повному обсязі місячної (годинної) норми праці мінімальна заробітна плата виплачується пропорційно до виконаної норми праці.

Суд встановив, що згідно табеля обліку використання робочого часу за березень 2017 року продавець ОСОБА_6, з якою було укладено трудовий договір, відпрацювала 112 годин і їй була нарахована заробітна плата в сумі 2036 грн. 36 коп., тобто по 18,18 грн. за 1 годину (2036,36 : 112), а фактично повинна становити не менше 2166,08 грн. (19,34 х 112).

Таким чином, відповідно до витягу з книги нарахування заробітної плати недоплата складає 129,72 грн., чим порушено мінімальні державні гарантії та базові конституційні права найманого працівника.

Пунктами 6, 7 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (далі Порядок № 509) визначено, що про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Як випливає з матеріалів справи, в тому числі з списку № 115 ф. 103 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, що повідомлення про розгляд справи № 1270/01-05-121/17 відповідач надіслав позивачу 14.04.2017 рекомендованим листом, у звязку з чим ФОП ОСОБА_3 належним чином було повідомлено про час і місце розгляду її справи щодо накладення штрафу.

Враховуючи те, що позивач не скористалася своїм правом прибути у вказаний час для захисту своїх порушених прав, то зазначена справа про порушення розглядалася без її участі відповідно до пункту 7 Порядку № 509.

Відповідно до частини другої ст. 265 КЗпП юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

- фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;

- недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Таким чином, за результатами розгляду зазначеного акта перевірки, що відбувся в приміщені ОСОБА_4 Держпраці у Тернопільській області, 25.04.2017 заступник начальника зазначеного ОСОБА_4 виніс постанови № ТЕ99/19-01-40/172 про накладення на позивача штрафу в розмірі 96000 грн., № ТЕ99/1/19-01-40/17 про накладення на позивача штрафу в розмірі 32000 грн.

Зазначені постанови також були направлені позивачу 25.04.2017 рекомендованим листом, про що свідчить фіскальний чек поштового звязку.

Відповідно до статей 11, 71 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно виніс оскаржені постанови, а тому позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Держпраці у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ТЕ99/19-01-40/172 від 25.04.2017 року та постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ТЕ99/1/19-01-40/17 від 25.04.2017 року - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 22 вересня 2017 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.