Справа № 161/6820/17
Суддя: Ковтуненко В. В.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/6820/17
Провадження № 2-а/161/669/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2017 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Маковецькій Т.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_13,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк адміністративну справу за адміністративним позовом у формі позовної заяви ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом. Просить суд скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради № 378 від 24 квітня 2017 року, з підстав викладених в позовній заяві.

Позивач в судовому засіданні заявлений позов підтримав з підстав у ньому викладених, просив позов задовольнити.

Представник відповідача - суб'єкта владних повноважень, головний спеціаліст, юрист департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради ОСОБА_13 в судовому засіданні заявлений позов не визнала з підстав, викладених в письмових запереченнях. Просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином приписами даної норми права встановлюється вичерпний перелік обставин, які підлягають обов'язковій перевірці судом у справах стосовно оскарження дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. У цьому переліку слід виділити ті обставини, що можуть бути підставами законності відповідних актів, діянь, що оскаржуються належними суб'єктами оскарження, а саме: чи спирається правовий акт на закон, прийнятий особою, яка має відповідні для цього повноваження; з викристанням законних повноважень з тією метою, відповідно до якої це повноваження надається; з дотриманням загального правового принципу рівності всіх перед законом, упереджуючи несправедливість щодо особи відповідно з урахуванням права такої особи на участь у процесі прийняття зазначеного рішення.

До другої групи обставин, що мають бути предметом перевірки судом при розгляді справи, чи належать, відповідно, питання використання наданих повноважень обґрунтованості оскаржуваних рішень та діянь.

До третьої групи обставин, що містяться у наведеному переліку, відняться такі обставини як прийняття рішень, вчинення дій органом публічної влади неупереджено, добросовісно, розсудливо, пропорційно, з дотриманням врахованого балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи або осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення або діяння, своєчасно, протягом розумного строку прийняте рішення чи вчинене діяння. Вирішуючи справи суд перевіряє законність рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 2 статті 5 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) сільські, селищні, міські ради встановлюють відповідно до законодавства правила, за порушення яких адміністративну відповідальність передбачено статтями 152, 159 і 182 цього Кодексу.

Стаття 12 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» (далі - Закон) передбачає, що суб'єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

З метою створення сприятливих умов життєдіяльності, дотримання загальнообов'язкових норм громадського порядку, здійснення благоустрою, належного утримання та раціонального використання територій міста Луцька, організації упорядкування, охорони об'єктів благоустрою міста, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких настає відповідальність, передбачена законодавством України, Луцькою міською радою рішенням від 29 липня 2009 року №44/2 затверджені Правила благоустрою м. Луцька, які встановлюють та регулюють права і обов'язки учасників правовідносин у галузі благоустрою території міста, визначають комплекс заходів, необхідних для забезпечення чистоти і порядку в місті.

Згідно з п. 2.5.5.1.13 цих Правил забороняється самовільно встановлювати рекламоносії, різноманітні конструкції, інформаційно-рекламні плакати, стаціонарні малі архітектурні форми.

Тимчасовий (металевий) гараж - це тимчасова споруда для зберігання транспортних засобів з відповідним терміном експлуатації без улаштування фундаменту.

Таким чином, металевий гараж підпадає під визначення конструкцій, які забороняється самовільно встановлювати.

Факт самовільного встановлення тимчасової споруди (металевого гаражу), який належить ОСОБА_1 на прибудинковій території біля будинку АДРЕСА_1 зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення серії № 590-17 від 27березня 2017 року (а.с. 72). Позивачу були роз'яснені його права і обов'язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що зроблено відмітку.

Відповідно до вимог статті 42 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягаються особи, винні у порушенні правил благоустрою території населених пунктів.

Стаття 254 КУпАП передбачає, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з частиною 2 статті 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: посадові особи, уповноважені на те, виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад.

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 107-1 від 17 лютого 2016 року «Про уповноваження посадових осіб щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення» уповноважено департамент муніципальної поліції міської ради складати протоколи за статтею 152 КУпАП.

Вимогами статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, який має відповідати вимогам, передбаченим ст. 256 КУпАП.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Суд дійшов висновку, що зазначені вимоги дотримані при складанні протоколу про адміністративне правопорушення № 590-17 від 27 березня 2017 року.

Також судом при розгляді справи встановлено, що 24 квітня 2017 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Луцької міської ради в складі головуючого Рачкова О.Л., секретаря Лозовської В.В., членів адміністративної комісії ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 було винесено постанову № 378 (а.с. 6), якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого 152 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с. 6).

У відповідності до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Також судом встановлено, і це вбачається із змісту самої постанови, що адміністративна комісія при виконавчому комітеті Луцької міської ради притягнула ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, врахувавши обставини, встановлені під час розгляду справи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає вимогам закону.

Згідно з статтею 38 КУпАП обчислення строку для застосування стягнення з дня виявлення не факту (дії, бездіяльності), а саме проступку. Виявлення проступку означає не тільки виявлення факту (дії), але і встановлення суб'єкта, який порушив, характер порушення і т. д.

Матеріалами справи підтверджується, що особу правопорушника було встановлено 27 березня 2017 року інспектором департаменту муніципальної поліції Луцької міської ради Товстенюком Р.Ю., про що уповноваженою особою було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, адміністративне стягнення було накладено в терміни передбачені ст. 38 КУпАП.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулося з дотриманням норм Кодексу України про адміністративні правопорушення. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку. Що адміністративний позов до задоволення не підлягає у зв'язку з його необгрунтованістю.

Керуючись статтями 254, 255, 256, 259, 268 КУпАП, статтями 2, 71, 72, 94, 158-164, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його адміністративного позову у формі позовної заяви до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради про скасування постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя В.В. Ковтуненко

Постанова в повному об'ємі

складена 13 вересня 2017 року