Справа № 2-а-2302/10/1527
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2013-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2013 р.Справа № 2-а-2302/10/1527

Категорія: 10.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Бузовський Віталій Володимирович
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів Романішина В.Л., Єщенка О.В.

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2010 року про відмову у поновленні процесуального строку звернення до суду та на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2010 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання здійснення перерахунку та виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2010 року позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом та посилаючись на порушення Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради (надалі Департамент) її права на виплату належної їй, відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомогу, а саме, не нижчу прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей до 6 років, просила: визнати дії відповідача по нарахуванню і виплаті їй суми одноразової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку неправомірними; стягнути з Департаменту на її користь загальну суму недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 18 травня 2009 року по 29 жовтня 2010 року у розмірі 10355 грн. 55 коп.; зобовязати відповідача призначити та сплачувати їй відповідно до ст.. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» - щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6-років щомісяця, до закінчення строку передбаченої законом виплати, а саме з 29 жовтня 2010 року до 18 травня 2012 року.

21 грудня 2010 року Суворовським районним судом м. Одеси в порядку письмового провадження постановлено ухвалу про відмову ОСОБА_1 у поновлені строку звернення до суду з позовом. Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту про зобовязання вчинити певні дії щодо перерахунку допомоги по догляду за дитиною, в частині вимог по 09 червня 2010 року залишено без розгляду.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не обґрунтувала та не навела жодного доказу поважності пропуску строку встановленого законом для звернення до суду. Тому суд визнав, що процесуальний строк встановлений законом для звернення до суду пропущено ОСОБА_1 без поважних причин.

24 грудня 2010 року Суворовським районним судом м. Одеси в порядку письмового провадження ухвалено постанову про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову до Департаменту про визнання бездіяльності незаконною.

Приймаючи означене рішення суд першої інстанції вказав, що 01 січня 2008 року Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік» внесено зміни до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми». Стаття 15 названого Закону передбачає, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом Сіма в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.

Крім того, суд врахував і ту обставину, що ОСОБА_1, як Департаменту та к і суду, не надавала довідки про середньомісячний сукупний дохід Сіма в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2010 року та постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2010 року суду скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України: «Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів».

Як вказувалося вище, позивач звернулася до суду з позовом 09 грудня 2010 року, будь яких доказів, що вказують на поважність пропуску встановленого законом процесуального строку не надала.

Виходячи з цього, суд апеляційної інстанції вважає правильним та обґрунтованим рішення суду про залишення частини позовних вимог, а саме, з 18 травня 2009 року по 09 червня 2010 року без розгляду.

Що стосується позовних вимог про визнання дії відповідача по нарахуванню і виплаті їй суми одноразової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку неправомірними, стягнення з Департаменту на користь позивача загальної суми недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 червня 2010 року по 29 жовтня 2010 та зобовязання відповідача призначити та сплачувати ОСОБА_1, відповідно до ст.. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», - щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6-років щомісяця, до закінчення строку передбаченої законом виплати, а саме з 29 жовтня 2010 року до 18 травня 2012 року, суд апеляційної інстанції вважає ці вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що після народження дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач, відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», отримує державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Призначення державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку передбачено статтею 3 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

У відповідності до статті 13 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку має не застрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Статтею 15 (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) зазначеного закону встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-XII (в редакції Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року № 107-VI) допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень та ця норма не визнана неконституційною. Таким чином, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачена відповідачем відповідно до діючого законодавства.

Статтею46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" від 26 грудня 2008 року № 835-VI допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

На теперішній час є чинним Порядок призначення та виплати державної допомоги сімям з дітьми, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751. Відповідно до пункту 22 зазначеного Порядку відповідно до статті 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 р. - 50 відсотками, з 1 січня 2009 р. - 75 відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 гривень.

Норми статті 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" та ст. 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» на час розгляду справи є чинними, визнані неконституційними не були, у звязку з чим колегія судів погоджує висновок суду про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 червня 2010 року по грудень 2010 року.

Вимоги ОСОБА_1 щодо проведення перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з урахуванням того, що розмір виплати повинен дорівнювати розміру прожиткового мінімуму не відповідає нормам чинного законодавства з огляду на набуття позивачем права на отримання допомоги по догляду за дитиною з травня 2009 року. Положення ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», які передбачали надання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, втратили чинність з набранням законної сили Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року.

Як підтверджується матеріалами справи, позивачу допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується в розмірі 130 грн. відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми». Позивачем при вирішені даної справи не було надано доказів, які б свідчили, що відповідачем допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачувалась в меншому розмірі, ніж це передбачено ст.15 та п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Посилання апелянта на рішення Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09 липня 2007 року судом не приймаються до уваги з огляду на те, що згідно наведеного рішення визнано такими, що не відповідають Конституції України положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік", зокрема, пункту 14 статті 71 в частині зупинення на 2007 рік дії ст.12, ч.1 ст.15 та п.3 розділу VIII «Прикінцеві положення»Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, вищезазначене рішення Конституційного Суду України не стосується встановлення розміру допомоги в 2009-2010 роках.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про зобовязання Департамент в подальшому здійснювати виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а з 29 жовтня 2010 року по 18 травня 2012 року в розмірі, встановленому статтею 15 Закону України «Про державну соціальну допомогу сімям з дітьми», суд апеляційної інстанції погоджується з відмовою в задоволенні позовних вимог в цій частині. В межах Кодексу адміністративного судочинства України захисту підлягає порушене право позивача, внаслідок чого зобовязання відповідача в подальшому здійснювати виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, встановленому статтею 15 Закону України «Про державну соціальну допомогу сімям з дітьми», є безпідставним, оскільки встановлює обовязки на майбутнє без наявності спірних правовідносин, які можуть бути в подальшому припиненні або зміненні в сторону зменшення шляхом внесення змін до закону.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, суд дав правильну правову оцінку обставинам у справі та перевірив обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з урахуванням прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, який був встановлений чинним законодавством.

Керуючись: ст.. ст..185, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2010 року про відмову у поновленні процесуального строку звернення до суду та постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2010 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання здійснення перерахунку та виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів з часу отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: