Справа № 808/1089/17
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2017-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року об 11 год. 50 хв.Справа № 808/1089/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лазаренка М.С.,

при секретарі судового засідання Стратулат С.В.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 (НОМЕР_1 від 30.05.2003)

представника позивача: ОСОБА_2 (договір б/н від 20.04.2017)

представника відповідача: ОСОБА_3 (довіреність №22/01/15-2017 від 20.01.2017)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування наказу в частині звільнення зі служби, поновлення на посаді та стягнення середньомісячного грошового утримання за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі відповідач, ГУНП в Запорізькій області), в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного Управління Національної поліції у Запорізькій області №968 від 24.03.2017 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким на начальника ізолятора тимчасового тримання №4 ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного Управління Національної поліції у Запорізькій області №148 о/с від 27.03.2017 «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді начальника ізолятора тимчасового тримання №4 ГУНП в Запорізькій області;

стягнути з Головного Управління Національної поліції у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 27.03.2017 по день винесення постанови (рішення) суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності прийнято відповідачем необґрунтовано, оскільки порушення вимог чинного законодавства, які відбулись з 23.03.2017 по 24.03.2017 були допущенні іншими посадовими особами Ізолятора тимчасового тримання (далі по тексту - ІТТ) ГУНП в Запорізькій області. Крім того, відповідачем не враховано те, що обставини які мали місце в ІТТ ГУНП в Запорізькій області стались поза межами робочого часу позивача. Також, позивач вказує на те, що в оскаржуваному наказі не наведено, які ж саме порушення службової дисципліни було допущено саме позивачем. Вважає, що наказ про його притягнення до дисциплінарної відповідальності прийнятий без належного встановлення обставин які відбулись в ІТТ ГУНП в Запорізькій області, а також без належного встановлення чи мали наслідком таких подій незаконні дії позивача.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень зазначив, що передумовою для прийняття рішення про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції стали результати перевірки діяльності ІТТ №4 ГУНП в Запорізькій області, під час проведення якої було виявлено факти порушення службової дисципліни, як с боку працівників ІТТ №4, так і збоку керівництва Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області. В подальшому за виявленими фактами було призначено та проведено службове розслідування, яким підтверджено факти неналежного виконання посадових обовязків посадовими особами ІТТ №4, зокрема і ОСОБА_1 Так, в ході службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 не було здійснено підготовку наряду, інструктаж зміни, яка заступила з 20 год. 00 хв. 23.03.2017 до 08 год. 00 хв. 24.03.2017, а також протягом чергування позивачем не було проведено жодної перевірки порядку несення служби ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Вказує на те, що не додержання позивачем вимог чинного законодавства та не здійснення належного контролю, призвело до того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в супереч вимог Інструкцій о 22 год. 03 хв. 23.03.2017 з камери №10 було виведено ОСОБА_6 та з камери №7 ОСОБА_7, яких було відведено у необладнаний камерами відео спостереження блок ІТТ. Зазначає, що лише о 04 год. 23 хв. 24.03.2017 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були повернуті до камер, після чого громадянка ОСОБА_7 перебуваючи у камері №7 отримала тілесні ушкодження.

Разом з тим, в супереч вимог нормативно-правових актів про виведення затриманих осіб з камер запису у Журналі реєстрації виведення затриманих осіб і осіб, які тримаються під вартою зроблено не було, як і не було належним чином повідомлено про подію начальника Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області, начальника ВОД ІТТ ГУНП, чергову частину ОСОБА_8 в Запорізькій області та районну прокуратуру. Також, про зазначену подію не було внесено відомості до Журналу ЄО Бердянського ВП ГУНП.

Зазначає, що саме неналежне виконання керівником ІТТ №4 ОСОБА_1 посадових обовязків щодо підготовки нарядів/змін, не проведення перевірки несення підлеглими служби у нічний час доби, призвело до надзвичайної події в ІТТ №4.

Вважає, що позивача правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, повно та всебічно встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозвязку, зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 07.11.2015 по 27.03.2017 проходив службу в органах Національної поліції, на момент прийняття оскаржуваних наказів ОСОБА_1 обіймав посаду начальника ІТТ №4 ГУНП, мав спеціальне звання капітан поліції (а.с.71-82, т.1).

24 березня 2017 року начальником ГУНП а Запорізькій області прийнято наказ №967 «Про призначення службового розслідування», яким наказано провести службове розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни з боку поліцейських ІТТ №4 ГУНП та з боку керівництва Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області (а.с.67, т.1).

Крім того, 24 березня 2017 року начальником ГУНП в Запорізькій області було затверджено висновок за матеріалами службового розслідування, проведеного за фактами виявлених порушень службової дисципліни в організації діяльності ІТТ №4 ГУНП в Запорізькій області (а.с.34-54, т.1).

Також, 24 березня 2017 року начальником ГУНП в Запорізькій області видано наказ №968 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким за грубе порушення службової дисципліни, вимог вимоги пп.1, 2 ч.1, ч.2 ст.18, ст.64 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII, ст.ст. 1, 7, 8 Дисциплінарного статуту ОВС України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-IV, пп.17.4, 17.4.4, 17.4.5 Інструкції про роботу ізоляторів тимчасового тримання органів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 №60дск, п.5 розділу ІІ Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 №1377, суттєві прорахунки в організації роботи щодо попередження надзвичайних подій за участю особового складу, недопущення злочинних та корупційних проявів, порушень дисципліни та законності, неналежне виконання посадових (функціональних) обовязків, на начальника ізолятора тимчасового тримання №4 ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ.

Наказом начальника ГУНП в Запорізькій області від 27.03.2017 №148 о/с «По особовому складу» наказано звільнити зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» капітана поліції ОСОБА_1 (0085452), начальника ізолятора тимчасового тримання №4 ГУНП, з 27 березня 2017 року (а.с.14, т.1).

Вважаючи наказ ГУНП в Запорізькій області про притягнення до дисциплінарної відповідальності та подальше звільнення зі служби в поліції протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 3 статті 2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Під час розгляду справи судом встановлено, що підставою для притягнення ОСОБА_9 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції висновок службового розслідування, який затверджений начальником ГУНП в Запорізькій області 24 березня 2017 року, у звязку з чим, суд дійшов висновку за необхідне дослідити висновки такого службового розслідування.

Так, у висновку службового розслідування зазначено: «…встановлено, що згідно графіку несення служби нарядами ІТТ №4 ГУНП, на службу з 20.00 23.03.2017 до 08.00 24.03.2017 до ІТТ №4 ГУНП в області заступили інспектор-черговий чергової частини ІТТ №4 ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_10, та поліцейський-кінолог відділення конвойної служби зазначеного підрозділу старший сержант поліції ОСОБА_5В…

Одночасно із цим встановлено, що безпосередньо начальником ІТТ №4 ГУНП капітаном поліції ОСОБА_1 інструктаж зміни, яка заступила з 20.00 23.03.2017 до 08.00 24.03.2017 не проведено та жодної перевірки порядку несення служби ОСОБА_10 та ОСОБА_5 протягом чергування не здійснено.

Відповідно даних постової відомості ІТТ № 4 у період з 20.03.2017 до 24.03.2017 начальник ІТТ ОСОБА_1 перевіряв ІТТ:

20.03.2017 о 08.30, 10.30, 12.00, 14.40, 17.05, 20.20, 21.20, 23.05;

21.03.2017 о 08.50, 10.40, 12.10, 14.00, 19.15;

22.03.2017 о 08.20, 09.20, 13.10, 16.12, 18.15; -23.03.2017-08.45, 11.00, 16.30, 19.05;

24.03.2017 о 08.35, 10.50, 13.00, 14.45…

Одночасно із цим, у ході ознайомлення із записами камер відеоспостереження ІТТ №4 встановлено, що:

23.03.2017 о 22.03 ОСОБА_5 вивів з камери №10 ОСОБА_6 та одразу після цього вивів з камери №7 ОСОБА_7, яких відвів у необладнаний камерами відеоспостереження блок ІТТ;

24.03.2017 о 04.23 ОСОБА_5 разом із ОСОБА_10 завели до камери №10 ОСОБА_6 та одразу після цього завели до камери №7 ОСОБА_7;

24.03.2017 у період часу з 04.41 до 04.54 (з моменту коли її останній раз видно на камері та до моменту її виявлення) ОСОБА_7, перебуваючи у камері №7, нанесла собі тілесні ушкодження…

…За результатами перевірки ІТТ № 4, виявлений факт наявності у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень та можливого здійснення нею замаху на самогубство 24.03.2017 зареєстровано до ЖЄО Бердянського ВП ГУНП за №4560.

…24.03.2017 за матеріалами ЖЄО від 24.03.0217 № НОМЕР_2 Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області розпочато кримінальне провадження № 0001076 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.120 КК України, досудове розслідування у якому на теперішній час триває, про підозру нікому не повідомлялось…

… Опитаний у ході службового розслідування ОСОБА_1 пояснив, що о 05.30 24.03.2017 йому (ОСОБА_1О.) телефонував інспектор-черговий ІТТ №4 капітан поліції ОСОБА_10 та повідомляв, що до заарештованої ОСОБА_7, яка за власною необережністю пошкодила собі руку об дверцята шафи, викликалась швидка медична допомога. Після надання ОСОБА_7 медичної допомоги лікарі уїхали. О 08.30 24.03.2017 він (ОСОБА_1О.) провів бесіду із ОСОБА_7, яка підтвердила, що тілесні ушкодження отримала з власної необережності. Від надання письмових пояснень ОСОБА_7 категорично відмовилась. Також він (ОСОБА_1О.) наголошує, що під час прийому-здачі чергування ОСОБА_10 та ОСОБА_5 не повідомляли про несанкціонований вивід заарештованих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з камер ІТТ. Про факт надання медичної допомоги заарештованій ОСОБА_7 він (ОСОБА_1О.) начальника Бердянського ВП ГУНП, начальника ВОД ІТТ ГУНП, чергову частину ОСОБА_8 в Запорізькій області та районну прокуратуру не повідомляв….

…Тобто, у ході службового розслідуванням встановлено, що 24.03.2017 начальник ІТТ №4 ГУНП капітан поліції ОСОБА_1, знаючи про факт отримання ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, під час прийому-здачі чергування не вжив заходів щодо з'ясування причин та обставин зазначеної події та чергову частину Бердянського ВП ГУНП про це не повідомив. Крім того, інструктаж зміни, яка заступила з 20.00 23.03.2017 до 08.00 24.03.2017 ОСОБА_1 не проведено та жодної перевірки порядку несення служби ОСОБА_10 та ОСОБА_5 протягом чергування не здійснено.

Своїми діями ОСОБА_1 грубо порушив вимоги п. 1, 2 ч. 1, ч. 2 ст. 18, ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-УІІІ, ст.ст. 1, 7, 8 Дисциплінарного статуту ОВС України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-ІУ, п.17.4 п.17.4.4. п.17.4.5. Інструкції про роботу ізоляторів тимчасового тримання органів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 №60дск, п.5 розділу II Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 №1377.».

У звязку із вищевикладеними обставинами та порушеннями, відповідачем прийнято рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Суд зазначає, що правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначаються Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (далі - поліція) це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобовязаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обовязки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обовязків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоровя; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у звязку з виконанням службових обовязків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частиною 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобовязаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Згідно з ч.1 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 1 статті 48 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону, якою в свою чергу визначено, що призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затверджений Законом від 22.02.2006 №3460-IV (далі Дисциплінарний статут), норми якого застосовуються до поліцейських до набрання чинності Дисциплінарним статутом Національної поліції України, визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно статті 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Пунктом 8 частини 1 статті 12 Дисциплінарного статуту визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до частини 15 статті 14 Дисциплінарного статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Отже, застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, який може застосовуватись за скоєння поліцейським дисциплінарного проступку, який є несумісним з подальшим проходженням ним служби в органах Національної поліції України.

Разом з тим, суд зазначає, що ступінь тяжкості проступку та відповідно вид дисциплінарного стягнення, який підлягає застосуванню до такого поліцейського, визначається в кожному окремому випадку керівником, якому надано право на накладення дисциплінарних стягнень.

В даному випадку підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності став висновок відповідача про неналежне виконання ОСОБА_1 посадових (функціональних) обовязків начальника ІТТ №4.

Суд зазначає, що відповідно до статті 8 Дисциплінарного статуту начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати. Начальник зобов'язаний бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов'язків, честь і гідність, заохочувати розумну ініціативу, самостійність, старанність у службі, уміло застосовувати заходи дисциплінарного впливу.

Начальник зобов'язаний попередити про неприпустимість порушення службової дисципліни, а в разі вчинення підлеглим таких діянь за необхідності накласти на винного дисциплінарне стягнення або порушити клопотання про накладення стягнення старшим прямим начальником.

Відповідно до Функціональних обовязків начальника ізолятору тимчасового тримання ГУНП в Запорізькій області начальник ІТТ: 1) здійснює керівництво діяльністю ІТТ; 7) відповідає перед керівництвом ГУНП за виконання ІТТ та конвойним підрозділом покладених на них завдань, забезпечення прав і свобод утримуваних, дотримання законності особовим складом ІТТ; 11) організовує та контролює виконання працівниками ІТТ вимог Конституції та законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів та розпорядчих документів, що регулюють діяльність Національної поліції України.

Крім того, відповідно до функціональних обовязків начальника ІТТ ГУНП в Запорізькій області начальник ІТТ несе особисту відповідальність за порушення працівниками ІТТ заборони катування або інших форм нелюдського поводження, здійснення умисних дій, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність (а.с.69-70, т.1).

Суд зазначає, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.01.2005 №60дск затверджено Інструкцію про роботу ізоляторів тимчасового тримання органів внутрішніх справ України, яка визначає завдання, принципи організації, порядок і особливості служби з охорони затриманих і взятих під варту осіб у ІТТ, обовязки і права працівників міліції, задіяних для охорони, основи керівництва підрозділами й нарядами, які виконують зазначені функції, регулює порядок, режим і умови передування в ізоляторах тимчасового тримання (далі Інструкція №60).

Відповідно до вимог пункту 17.3 Інструкції №60 начальники органів та їх заступники несуть безпосередню відповідальність за забезпечення охорони і передбачених законом умов перебування затриманих і взятих під варту осіб в ІТТ.

Пунктом 17.4 Інструкції №60 визначено, що начальники ІТТ підпорядковуються начальникам органів внутрішніх справ та їх заступникам. Вони безпосередньо організовують охорону затриманих і взятих під варту осіб, забезпечують передбачений законом порядок їх тримання й керують службою нарядів ІТТ.

Відповідно до підпункту 17.4.4 пункту 17.4 Інструкції №60 начальник ІТТ зобовязаний, серед іншого, особисто інструктувати наряди перед заступанням на службу.

Разом з тим, як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_1, в супереч вимог пункту 17.4 Інструкції №60, 23.03.2017 не було проведено інструктажу наряду у складі інспектора-чергового чергової частини ІТТ №4 ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10, та поліцейського-кінолога відділення конвойної служби зазначеного підрозділу старший сержант поліції ОСОБА_5В, які заступили на чергування та в подальшому допустили порушення вимог чинного законодавства.

Суд зазначає, що відповідно до вимог п.2.41 Інструкції №60 про кожне виведення затриманих і взятих під варту осіб з камер у кабінети для проведення слідчих дій та кімнати для побачень черговий зобовязаний зробити відповідний запис у Журналі реєстрації виведення затриманих і взятих під варту осіб з камер.

Згідно п.2.45 Інструкції №60 у нічний час (з 22.00 до 06.00) виведення з камер затриманих і взятих під варту осіб може мати місце: у разі ускладнення обстановки і в особливих умовах, якщо життю й здоров'ю утримуваних в ІТТ осіб загрожує небезпека; для звільнення з-під охорони після скасування рішення про затримання чи взяття під варту; для конвоювання на обмінний пункт; припинення протиправних дій серед утримуваних або підготовки до втечі; надання невідкладної медичної допомоги та в інших термінових випадках.

Разом з тим, як встановлено з матеріалів справи та не заперечувалось представниками сторін, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 було порушено вимоги п.2.45 Інструкції №60 та виведено затриманих з камер після 22 год 00 хв. 23.03.2017, а повернуто затриманих було лише о 04 год. 23 хв. 24.03.2017.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 18.22 Інструкції №60 контроль за організацією та несенням служби з охорони затриманих і взятих під варту осіб повинні здійснювати:

п.18.22.2. Начальники міськрайлінорганів внутрішніх справ - щодня вранці та ввечері; їх заступники - начальники міліції громадської безпеки - щодня, у тому числі під час зміни нарядів та проведення оглядів камер і обшуків утримуваних осіб; інші заступники начальників - за графіком; оперативні чергові міськрайлінорганів - через кожні дві години, у нічний час - не менше трьох разів; керівник органу досудового розслідування - у будь-який час доби;

п.18.22.3. Начальники ІТТ, їх заступники щоденно;

п.18.22.4. Оперативні чергові по органу - через кожні дві години, у нічний час - не менше трьох разів.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1, відповідно до постової відомості, перевіряв ІТТ 23.03.2017 о 08.45, 11.00, 16.30, 19.05 та 24.03.2017 о 08.35, 10.50, 13.00, 14.45, тобто позивачем перевірка роботи наряду в нічний час не здійснювалась, що в подальшому призвело до порушення порядку несення служби ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Крім того, з пояснень ОСОБА_1, які містяться у висновку службового розслідування, встановлено, що: «о 05.30 24.03.2017 йому (ОСОБА_1О.) телефонував інспектор-черговий ІТТ №4 капітан поліції ОСОБА_10 та повідомляв, що до заарештованої ОСОБА_7, яка за власною необережністю пошкодила собі руку об дверцята шафи, викликалась швидка медична допомога. Після надання ОСОБА_7 медичної допомоги лікарі уїхали. О 08.30 24.03.2017 він (ОСОБА_1О.) провів бесіду із ОСОБА_7, яка підтвердила, що тілесні ушкодження отримала з власної необережності. Від надання письмових пояснень ОСОБА_7 категорично відмовилась. Також він (ОСОБА_1О.) наголошує, що під час прийому-здачі чергування ОСОБА_10 та ОСОБА_5 не повідомляли про несанкціонований вивід заарештованих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з камер ІТТ.».

Відповідно до приписів п.12.17 Інструкції №60 при наданні перщої долікарської допомоги особі, що тримається в камері ІТТ черговий викликає начальника ІТТ, повідомляє відповідального чергового мвськрайліноргану, посилює наряд наявними силами, а за необхідності, за вказівкою керівництва органу внутрішніх справ залучає інших працівників.

Разом з тим, як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_1 після отриманого повідомлення про поранення громадянки ОСОБА_7 невідкладно не прибув до ІТТ, причини та умови, що слугували травмуванню затриманої не встановив.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України №1377 від 06.11.2015, посадова особа органу поліції при виявленні чи отриманні інформації про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію негайно повідомляє про це чергову частину органу поліції.

Проте, про факт одержання затриманою ОСОБА_7 тілесних ушкоджень та надання їй медичної допомоги, позивач не повідомив начальника Бердянського ВП ГУНП, начальника ВОД ІТТ ГУНП, чергову частину ОСОБА_8 в Запорізькій області та районну прокуратуру.

Також, при прийнятті рішення суд також враховує і ту обставину, що надзвичайна подія, яка трапилась в ніч з 23.03.2017 на 24.03.2017 в ІТТ №4 ГУНП, набула високого суспільного резонансу та негативно вплинула на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства (а.с.86-94, т.1).

Стосовно посилань позивача на те, що порушення вимог чинного законодавства було допущено поліцейськими ОСОБА_10 та ОСОБА_5, а не безпосередньо позивачем, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується, що позивач на час виникнення спірних правовідносин обіймав посаду начальника ІТТ №4 ГУНП, а тому до його повноважень, як до керівника державного органу, відносився безпосередній обовязок з організації діяльності органу на належному рівні, забезпечення дотримання підлеглими вимог чинного законодавства України та функціональних обовязків.

Так, відповідно до приписів статті 8 Дисциплінарного статуту особливу увагу начальник повинен приділяти вивченню індивідуальних якостей підлеглих, дотриманню статутних відносин між ними, створенню здорового морально-психологічного клімату в колективі, його згуртуванню, своєчасному запобіганню порушенням службової дисципліни та виявленню причин їх учинення, формуванню нетерпимого ставлення до порушників, враховуючи при цьому думку колективу та громадськості.

Дійсно, відповідальність має індивідуальних характер, а тому у разі якщо окремим працівником допущено певні порушення або не належним чином виконуються посадові обовязки позивач мав право поставити питання про притягнення такого поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Разом з тим, позивач, як керівник, також окремо несе відповідальність за ефективність діяльність органу, дотримання вимог чинного законодавства підлеглими, керівником яких він є, та може бути притягнутий до відповідальності поряд з працівником, яким вчинено порушення, якщо вищестоящий керівник, якому надано право накладати стягнення, прийде до висновку про неналежну організацію та координацію керівником роботи підлеглих.

В даному випадку, більшість порушень, установлених в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності стосуються саме неналежної організації діяльності ІТТ №4 ГУНП та неналежного виконання його посадовими особами посадових (функціональних) обовязків.

Посилання позивача на те, що деякі працівники, які були притягнуті до дисциплінарної відповідальності наказом ГУНП в Запорізькій області від 24.03.2017 №986, продовжують службу в поліції, зокрема начальник сектору реагування патрульної поліції №3 Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11, суд до уваги не приймає, оскільки проходження служби в поліції ОСОБА_11 не є предметом спору в даній адміністративній справі.

Крім того, суд зазначає, що визначення виду дисциплінарного стягнення є дискреційним повноваженням керівника, якому надано право накладати таке стягнення, індивідуально в кожному окремому випадку, з урахуванням особливостей допущеного працівником поліції дисциплінарного проступку.

Інші доводи представників сторін не є юридично значимими та не впливають на вирішення адміністративної справи по суті.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваного наказу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач під час прийняття оскаржуваного наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності діяв обґрунтовано, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 94, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко