Справа № 809/69/17
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/9177/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Яворського І. О.;

за участю секретаря судового засідання - Торкот Д. О.;

представника позивача - Шевчук Л. І.;

представника відповідача - Федик Н. Я.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Держпраці в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Калійно-магнієвий комбінат» до управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування припису і постанови,-

ВСТАНОВИВ:

06 січня 2017 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Калійно-магнієвий комбінат» до управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання незаконним та скасування припису управління Держпраці в Івано-Франківській області № 09-03-0100/711-608 від 29 грудня 2016 року та постанови управління Держпраці в Івано-Франківській області № 09-03-021/22 від 12 січня 2017 року ( з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог).

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що відповідач протиправно, на підставі помилкових висновків про порушення пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року при визначенні суми індексації грошових доходів начальнику відділу кадрів ОСОБА_3 виніс оскаржуваний припис та оскаржуваною постановою застосував штраф в розмірі 16000,00 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано припис № 09-03-0100/711-608 від 29 грудня 2016 року, внесеного управлінням Держпраці в Івано-Франківській області товариству з обмеженою відповідальністю «Калійно-магнієвий комбінат». Визнано протиправною та скасовано постанову управління Держпраці в Івано-Франківській області № 09-03-021/22 від 12 січня 2017 року про накладення уповноваженими особами на товариство з обмеженою відповідальністю «Калійно-магнієвий комбінат» штрафу в розмірі 16000,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем - управлінням Держпраці в Івано-Франківській області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права. Також зазначено, що судом не враховано того, що з 01грудня 2015 року для визначення суми індексації грошових доходів начальнику відділу кадрів товариства у відповідності до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 повинен застосовуватися індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з грудня 2008, а не з січня 2015, як базового місяця, що було зроблено позивачем.

Представник позивача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечила та просить таку залишити без задоволення.

Представник відповідача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримала та просить таку задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, пояснення представника відповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що в період з 28 грудня 2016 року до 29 грудня 2015 року управлінням Держпраці в Івано-Франківській області здійснено перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Калійно-Магнієвий комбінат», за наслідками якої складено акт перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування за № 09-03-0100/711.

Перевіркою встановлено порушення позивачем частини 6 статті 95 Кодексу законів про працю України, статті 33 Закону України «Про оплату праці», постанови Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, внаслідок нарахування ОСОБА_3 індексації грошових доходів з порушенням вимог пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

29 грудня 2016 року відповідачем внесено позивачу припис № 09-03-0100/711-608, яким приписано позивачу усунути порушення вимог частини 6 статті 95 Кодексу законів про працю України, статті 33 Закону України «Про оплату праці», постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку проведення індексації грошових доходів населення».

12 січня 2017 року управлінням Держпраці в Івано-Франківській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 09-03-021/22, якою, у відповідності до абзацу 4 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, за порушення позивачем вимог частини 6 статті 95 Кодексу законів про працю України, статті 33 Закону України «Про оплату праці», постанови Кабінету Міністрів України № 1078 «Про затвердження порядку проведення індексації грошових доходів населення» на позивача накладено штраф в розмірі 16000,00 грн.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлено, що допущення вказаного порушення відповідач обґрунтовує тим, що начальник відділу кадрів ОСОБА_3 прийнята на роботу 09 лютого 2015 року згідно наказу від 09 лютого 2015 року за № 10к з окладом 3500,00 гривень, який встановлений штатним розписом за даною посадою 01 жовтня 2008 року. З 01 грудня 2015 року до 30 листопада 2015 року індексація вказаній особі нараховувалася виходячи з базового місяця січня 2015 року, а відповідно до пункту 5 Порядку (із змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 за № 1013) для визначення суми індексації має застосовуватися індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з грудня 2008 року.

Частиною 6 статті 95 Кодекс законів про працю України встановлено, що заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Аналогічно стаття 33 Закону України «Про оплату праці» передбачає, що в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України за №1078 від 17.07.2003 (із подальшими змінами та доповненнями) далі по тексту - Порядок 1078).

Пунктом 5 Порядку 1078 встановлено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Пунктом 10-2 Порядку 1078, чинного на момент прийняття позивачем працівника ОСОБА_3 на роботу встановлювалось, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість, та у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи сума індексації зберігається, якщо сума збільшення заробітної плати менша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць. У разі коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Встановлено, що індексація грошових доходів начальнику відділу кадрів товариства нараховувалася виходячи з базового місяця січня 2015 року, як такого місяця в якому сума індексації, яка повинна нараховуватися менша, ніж сума збільшення заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України за №1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» внесено зміни до Порядку 1078, якими пункт 10-2 Порядку викладено в новій редакції, яка чинна з грудня 2015 року.

Редакція пункту 10-2 Порядку 1078, яка чинна з грудня 2015 року передбачає, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Виходячи з аналізу зазначених норм, суд зазначає, що є вірним твердження відповідача, що для визначення суми індексації грошових доходів населення має застосовуватися індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Однак, дія вказаної норми передбачає своє поширення на правовідносини, що виникли з приводу обчислення індексу споживчих цін для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у звязку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки і не передбачає поширення своєї дії на правовідносини з приводу обчислення індексу споживчих цін для працівників, які працюють на підприємстві.

Начальник відділу кадрів товариства ОСОБА_3 не належить до категорій працівників, які передбачені гіпотезою норми пункту 10-2 Порядку 1078, в редакції від 09.12.2015, а тому застосування вказаної норми до правовідносин обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів цьому працівнику є помилковим.

Відтак, помилковим є висновок відповідача про встановлення порушення позивачем частини 6 статті 95 Кодексу законів про працю України, статті 33 Закону України «Про оплату праці», постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, внаслідок нарахування ОСОБА_3 індексації грошових доходів з порушенням вимог пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

З огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів констатує, що припис управління Держпраці в Івано-Франківській області № 09-03-0100/711-608 від 29 грудня 2016 року та постанова управління Держпраці в Івано-Франківській області № 09-03-021/22 від 12 січня 2017 року про накладення на ТзОВ «Калійно-магнієвий комбінат» штрафу в розмірі 16000,00 грн. - не відповідають вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України та вірно скасовані судом першої інстанції.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Держпраці в Івано-Франківській області - залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2017 року в справі № 809/69/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
І. О. Яворський
Повний текст судового рішення виготовлено 25 вересня 2017 року.