Справа № 826/17097/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 вересня 2017 року № 826/17097/16

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Громадянки Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_6 до Деснянського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України про визнання протиправним а скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Громадянка Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_6 (надалі також - позивач) з позовом до Деснянського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України (надалі також - відповідач), у якому просить суд:

- визнати протиправним (нечинним) та скасувати рішення Деснянського районного відділу Державної міграційної служби України в м. Києві від 06.10.2016 року про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства, громадянки Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1;

- зобов'язати Деснянське РВ ДМС в м. Києві скасувати запис в закордонному паспорті громадянки Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_6 НОМЕР_1 про прийняття рішення про примусове повернення від 06.10.2016 №45;

- зобов'язати Деснянське РВ ДМС в м. Києві розглянути та задовольнити заяву Позивача про продовження строку перебування в Україні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуване рішення про повернення з України іноземця або особи без громадянства стосовно позивачки, було винесено відповідачем незаконно та без законних на те підстав, оскільки, на момент винесення оскаржуваного рішення позивачка перебувала на обліку в жіночій консультації у зв'язку з вагітністю.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задоволені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, посилаючись на письмові заперечення проти позову надані до суду. Зазначив, що позивачка не мала права на продовження терміну перебування на території Українми оскільки не надала підтверджуючих документів, а відтак рішення про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства стосовно позивачки було прийнято відповідачем в межах чинного законодавства.

Враховуючи надані представниками сторін пояснення та на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду про наступне.

10.06.2016 року громадянка Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_6 прибула до України авіарейсом сполученням «Ханой-Бориспіль» та перетнула державний кордон на підставі отриманої візи НОМЕР_2, що дійсна до 31.08.2016 року та закордонного паспорту НОМЕР_3 громадянина Соціалістичної Республіки Вєтнам.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 виданого Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 27.07.2016 року між позивачкою та Громадянином України ОСОБА_7 укладено шлюб.

Вподальшому, позивачка 04.10.2016 року прибула до Деснянського РВ ГУДМС України в м. Києві для отримання інформації щодо продовження терміну перебування іноземця в Україні. Цього ж дня працівниками Головного управління ДМС у м. Києві, а саме головним спеціалістом Деснянського РВ ГУДМС України у м. Києві Наумець В.І. було складено протокол про адміністративне правопорушення серія та № ПР МКМ 084395 від 04.10.2016 року та уповноваженою особою ДМС України начальником відділу Деснянського РВ ГУДМС України у м. Києві Галузін Ю.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серія та номер № ПН МКМ 084395 від 04.10.2016 року.

Враховуючи вищезазначені обставини, 06.10.2016 року головним спеціалістом сектору у справах іноземців та осіб без громадянства Деснянського РВ ГУДМС України у м. Києві Наумець В.І. було прийнято рішення про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства, громадянки Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач вважає зазначене рішення таким, що прийнято відповідачем з порушенням чинного законодавства, є таким, що порушує законні права та інтереси позивача, а відтак, підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" продовження строку перебування на території України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедура продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України визначена Порядком продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150 (далі - Порядок № 150).

Так, за змістом п.п. 1 п. 2 вказаного Порядку іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території протягом наданого візою дозволу.

Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону визначено, що віза - дозвіл, наданий уповноваженим органом України в установленій законодавством формі, необхідний для в'їзду або для транзитного проїзду через територію України протягом відповідного строку.

Як встановлено пунктом 2 Порядку № 150 іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території: 1) протягом наданого візою дозволу в разі в'їзду з держав з візовим порядком в'їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України; 2) не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в'їзду з держав з безвізовим порядком в'їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України; 3) на період дії візи, але не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в'їзду за візою, оформленою до 11 вересня 2011 року.

У відповідності до п. 6 зазначеного Порядку № 150 строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України продовжується у разі, коли вони прибули: 1) за короткостроковою візою, а також з держав з безвізовим порядком в'їзду за наявності обґрунтованих підстав (лікування, вагітність чи пологи, догляд за хворим членом родини, оформлення спадщини, подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України тощо) та за умови подання підтверджувальних документів - на період існування таких підстав, але не більш як 180 днів з дати останнього в'їзду в Україну. До короткострокових віз прирівнюються візи типу С-2, С-3, Б, Л, М, Н, Р, Г, К, Т, П-1, ОП і П-2, оформлені до 11 вересня 2011 р. (до закінчення строку їх дії); 2) за транзитною візою в разі вимушеної зупинки на території України у зв'язку з надзвичайними обставинами (стихійне лихо, хвороба, ремонт транспортного засобу тощо) за наявності документа, що підтверджує причину та тривалість вимушеної зупинки, - на період, необхідний для усунення таких обставин. До транзитних віз прирівнюються візи типу ТР-1 і ТР-2, оформлені до 11 вересня 2011 р. (до закінчення строку їх дії); 3) за довгостроковою візою, якщо протягом строку дії візи з поважних причин не оформлено посвідки на постійне чи тимчасове проживання, за умови подання підтверджувальних документів - на період не більш як один місяць. До довгострокових віз прирівнюються візи типу О, ІМ-1, ІМ-2, ІМ-3 і Ф, оформлені до 11 вересня 2011 р. (до закінчення строку їх дії).

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 26 Закону України статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка перебувала на території України на підставі отриманої візи НОМЕР_2, що дійсна до 31.08.2016 року та закордонного паспорту НОМЕР_3 громадянина Соціалістичної Республіки Вєтнам.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 виданого Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 27.07.2016 року між позивачкою та Громадянином України ОСОБА_7 укладено цивільний шлюб.

Крім того, відповідно до довідки, наданої позивачкою в ході судового розгляду, №102/9 від 06.10.2016 року остання перебуває на обліку по вагітності в ЖК №2 КНП «КДЦ» Деснянського району м. Києва, строк вагітності відповідно до якої становив 30 тижнів.

Так в ході розгляду адміністративної справи, судом встановлено, що на момент закінчення візи НОМЕР_2 позивачка Громадянка Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_6, позивачка мала обґрунтовані підстави для продовження терміну перебування іноземця на території України, а саме у зв'язку з вагітністю. Крім того, доводи відповідача, що позивачка мала б перебувати на стаціонарному лікуванні в медичному закладі у зв'язку з вагітністю, відхиляються з огляду на необґрунтованість.

Дослідивши всі надані сторонами документи, суд приходить до висновку, що оскільки з дати останнього в'їзду позивачки в Україну , а саме з 10.06.2016 року, не пройшло 180 днів та остання мала обґрунтовані підстави для продовження дії короткострокової візи у зв'язку з вагітністю та пологами, рішення Деснянського районного відділу Державної міграційної служби України в м. Києві від 06.10.2016 року про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства, громадянки Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 було прийнято без врахування усіх обставин, а відтак є таким, що підлягає скасуванню.

Крім того, враховуючи, що судом в ході розгляду адміністративної справи встановлено протиправність оскаржуваного рішення про примусове повернення, підлягають задоволенню позовні вимоги, щодо зобов'язання Деснянського РВ ДМС в м. Києві скасувати запис в закордонному паспорті громадянки Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_6 НОМЕР_1 про прийняття рішення про примусове повернення від 06.10.2016 №45.

Стосовно позовних вимог про зобов'язання Деснянського РВ ДМС в м. Києві розглянути та задовольнити заяву Позивача про продовження строку перебування в Україні, суд зазначає наступне.

Так, згідно ст. 17 вказаного Закону іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав).

Документи про продовження строку перебування в Україні оформляються на підставі письмових звернень іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України.

Продовження строку перебування на території України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедура продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України визначається у Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 15.02.2012 № 150 (далі Порядок).

У відповідності до пункту 5 вказаного Порядку строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, паспортні документи або документи, що підтверджують особу без громадянства, яких зареєстровано посадовою особою Держприкордонслужби, продовжується територіальними органами або підрозділами ДМС.

Згідно пункту 6 Порядку строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України продовжується у разі, коли вони прибули:

1) за короткостроковою візою, а також з держав з безвізовим порядком в'їзду за наявності обґрунтованих підстав (лікування, вагітність чи пологи, догляд за хворим членом родини, оформлення спадщини, подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України тощо) та за умови подання підтверджувальних документів - на період існування таких підстав, але не більш як 180 днів з дати останнього в'їзду в Україну. До короткострокових віз прирівнюються візи типу С-2, С-3, Б, Л, М, Н, Р, Г, К, Т, П-1, ОП і П-2, оформлені до 11 вересня 2011 р. (до закінчення строку їх дії);

2) за транзитною візою в разі вимушеної зупинки на території України у зв'язку з надзвичайними обставинами (стихійне лихо, хвороба, ремонт транспортного засобу тощо) за наявності документа, що підтверджує причину та тривалість вимушеної зупинки, - на період, необхідний для усунення таких обставин. До транзитних віз прирівнюються візи типу ТР-1 і ТР-2, оформлені до 11 вересня 2011 р. (до закінчення строку їх дії);

3) за довгостроковою візою, якщо протягом строку дії візи з поважних причин не оформлено посвідки на постійне чи тимчасове проживання, за умови подання підтверджувальних документів - на період не більш як один місяць. До довгострокових віз прирівнюються візи типу О, ІМ-1, ІМ-2, ІМ-3 і Ф, оформлені до 11 вересня 2011 р. (до закінчення строку їх дії).

Згідно з п. 8 Порядку, заяви про продовження строку перебування на території України (далі - заяви) подаються іноземцями та особами без громадянства і приймаючою стороною не раніше ніж за десять та не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення такого строку до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання. Зразок заяви та порядок її розгляду затверджуються МВС.

Як, вбачається з матеріалів адміністративної справи, позивачем не надано жодних доказів звернення до відповідного органу з заявою про продовження строку перебування на території України відтак заявлені позовні вимоги є передчасними, носять характер превентивного захисту та задоволенню не підлягають.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідачем не доведено, що оскаржуване рішення прийнято обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин справи, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати підлягають відшкодуванню відповідно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Громадянки Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_6 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Деснянського районного відділу Державної міграційної служби України в м. Києві від 06.10.2016 року про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства, громадянки Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.

3. Зобов'язати Деснянське РВ ДМС в м. Києві скасувати запис в закордонному паспорті громадянки Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_6 НОМЕР_1 про прийняття рішення про примусове повернення від 06.10.2016 №453.

4. У задоволені інших позовних вимог - відмовити.

5. Судові витрати в розмірі 1102,42 грн. присудити на користь Громадянки Соціалістичної Республіки Вєтнам ОСОБА_6 за рахунок бюджетних асигнувань Деснянського районного відділу Державної міграційної служби України в м. Києві.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя І.А. Качур