Справа № 826/16537/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

19 вересня 2017 року м. Київ№ 826/16537/16

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: Українська універсальна товарна біржа, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Легбанк» про визнання незаконними дій та рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: Українська універсальна товарна біржа (далі - Третя особа 1), Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Легбанк» (далі - Третя особа 2), в якому просить суд:

- визнати незаконними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по виставленню на продаж та затвердженню умов продажу вимог за кредитною угодою між Позивачем та ПАТ «АКБ «Легбанк» №04-08-13КФ від 25.03.2013 року;

- визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (Комітету з питань організації, продажу активів) №1465 від 11.08.2016 року про затвердження умов продажу вимог за кредитною угодою між ОСОБА_1 та ПАТ «АКБ «Легбанк» №04-08-13КФ від 25.03.2013 року;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зняти з продажу вимоги за кредитною угодою між ОСОБА_1 та ПАТ «АКБ «Легбанк» №04-08-13КФ від 25.03.2013 року.

В обґрунтування позову зазначив, що Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (Комітету з питань організації продажу активів) №1465 від 11.08.2016 року затверджено умови продажу вимог за кредитною угодою між ОСОБА_1 та ПАТ «Легбанк» №04-08-13КФ від 25.03.2013 року.

На підставі цього рішення, як вказано у позові, 28.09.2016 року на торговельному майданчику Української універсальної товарної біржі відбудуться торги (аукціон) щодо продажу вимог за вищевказаною кредитною угодою, номер лоту 214857.

Забезпеченням по кредитній угоді вказано автомобіль БМВ Х6, колір сірий, 2013 року випуску, кузов НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить Позивачу.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (Комітету з питань організації продажу активів) №1465 від 11.08.2016 року та дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по виставленню на продаж вищевказаних зобов'язань, на думку позивача, є незаконними з огляду на наступне:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.12.2014 року №752/20889/14-к накладено арешт на вищевказаний автомобіль, належний позивачу.

В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ АКБ «Легбанк» про визнання припиненими правовідносин за кредитним договором №04-08-13КФ від 25.03.2013 року, укладеним між ПАТ АКБ «Легбанк» та ОСОБА_1 на суму 4 038 575,89 грн., рішення по якій не прийнято.

Слідчим Києво - Святошинського ВП ГУ НП в Київській області провадиться досудове розслідування кримінального провадження №0002913 від 20.09.2014 року за заявою ОСОБА_2 від 10.09.2014 року про угон автомобіля марки БМВ Х6, державний номерний знак НОМЕР_1 з місця НОМЕР_5 у паркінгу по вул. Лобановського, 2 у с. Чайка, Києво - Святошинського району Київської області, остаточного рішення по кримінальному провадженню не прийнято.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.03.2016 року у справі №752/4058/16-к зобов'язано компетентну особу Голосіївського районного управління поліції ГУ НП України в .м Києві внести до Єдиного реєстру кримінального провадження дані по заяві ОСОБА_1 від 11.03.2016 року про заздалегідь не обіцяне придбання, отримання, зберігання, збут майна належного ОСОБА_1 вищевказаного автомобіля, завідомо отриманого злочинним майном за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, отриманих злочинним шляхом.

Вказані відомості є істотними для угоди, яка може бути укладена внаслідок проведення відкритих торгів та є перешкодою для їх проведення, тому, позивач вважає, що виставлені Відповідачем на продаж вимоги за вищевказаним кредитним договором та забезпечення цих вимог заставою - автомобілем марки BMW моделі Х6, державний номерний знак НОМЕР_1 не є безспірними та при задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання припиненими правовідносин за кредитним договором, підстави для продажу таких вимог зникнуть, тому, на думку позивача, дії Відповіідача та прийняте рішення №1465 від 11.08.2016 року про затвердження умов продажу вимог за кредитною угодою №04-08-13КФ від 25.03.2013 року є незаконними.

Просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.10.2016 року відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

Під час розгляду справи представник позивача позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задовольнити, надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю на адресу суду не надходило. Відповідно до наданих суду письмових заперечень проти позову, позовні вимоги не визнав у повному обсязі.

Представники третіх осіб до судового засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутністю на адресу суду не надходило.

В судовому засіданні за згодою представника позивача, з урахування неявки представника відповідача без поважних причин, ухвалено про продовження вирішення справи у письмовому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

З матеріалів справи вбачається, що 26.08.2016 року В.о. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «АКБ «Легбанк» листом за вих.. № 10-385 повідомив ОСОБА_1 про те, що відповідно до ст.. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» права вимоги за кредитними угодами №04-08-13КФ від 25.03.2013 року та № 04-01-12КФК від 08.10.2012 року, будуть виставлені на продаж на відкритих торгах (аукціоні), які відбудуться 28.09.2016 року на торговельному майданчику Української універсальної товарної біржі.

Крім того, у відповідності до наданої суду копії заяви від 10.09.2014 року ОСОБА_2, зареєстрованої в журналі обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Києво - Святошинського РВ ГУМВС України в Київській області 10.09.2014 року, ОСОБА_2 повідомила про угон автомобіля BMW Х6, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 та просила допомогти у його розшуку.

З копії Витягу з кримінального провадження №0002913 вбачається, що 20.09.2014 року до ЄРДР внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до наданої суду копії ухвали про арешт майна слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.10.2014 року накладено арешт на автомобіль марки «BMW» модель «Х6», загальний легковий універсал-В, сірого кольору, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_3, що на праві власності належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, згідно з наданою суду копіє ухвали Голосіївського районного суду м. Києва про відкриття провадження у справі від 18.03.2016 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ АКБ «Легбанк» про визнання припиненими правовідношень за кредитним договором та справу призначено до судового розгляду.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у .м Києві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слідчим суддею встановлено, що 11.03.2016 року ОСОБА_1 було подано до Голосіївського УП ГУ Національної поліції України в м. Києві заяву, в якій повідомлялось про те, що 16.08.2014 року батьком його дружини виявлено відсутність на парко місці НОМЕР_5 в паркінгу по вул. Лобановського, 2 в с. Чайка, Києво - Святошинського району Київської області належного заявнику автомобіля БМВ, державний номер НОМЕР_1. В подальшому йому стало відомо, що ОСОБА_3 передав зазначений автомобіль голові правління ПАТ «Легбанк» ОСОБА_4

Виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, суд приходить до висновку про наступне:

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 КАС України передбачено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень;

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з частиною першою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Тобто, вказані норми свідчать про те, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність у однієї із сторін спору статусу суб'єкта владних повноважень, такий суб'єкт у спірних правовідносинах по відношенню до інших осіб має здійснювати саме владні управлінські функції, які б виникали на основі законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Частиною першою статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Частиною четвертою статті 30 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що Фонд здійснює регулювання діяльності банків шляхом:

1) прийняття в межах своїх повноважень нормативно-правових актів, обов'язкових до виконання банками;

2) здійснення контролю за виконанням зобов'язань банків у зв'язку з їх участю в системі гарантування вкладів фізичних осіб;

3) виведення неплатоспроможних банків з ринку;

4) в інших формах, передбачених цим Законом.

З огляду на вказані норми законодавства суд приходить до висновку, що Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб " врегульовано декілька груп правовідносин, пов'язаних із регулюванням діяльності банків, а саме:

- правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування за вкладами,

- відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Пунктом 16 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а згідно з пунктом 6 частини першої статті 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 35 того ж Закону статті 35 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

У відповідності до п. 17 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до частини першої ст.. 34 Закону Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Згідно з частиною першою статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

У судовому засіданні було встановлено, що предметом спору у даній адміністративній справі є рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію у ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Легбанк» щодо виставлення прав вимоги за кредитною угодою №04-0813КФ від 25.03.2013 року на продаж на відритих торгах (аукціоні), які відбудуться на торговельному майданчику Української універсальної товарної біржі та, відповідно,Є дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в частині виставлення прав вимоги за кредитною угодою на продаж та затвердженню умов продажу вимог за нею.

Вказані дії та прийняте рішення Відповідачем було прийнято на виконання останнім функцій щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку у порядку, передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

При цьому, суд звертає увагу, що зазначені повноваження Відповідача не пов'язані із прийняттям нормативно-правових актів, обов'язкових до виконання банками, або з виконанням зобов'язань у зв'язку з участю в системі гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, оскаржувані позивачем дії та рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1465 від 11.08.2016 року про затвердження умов продажу вимог за кредитною угодою № 04-08-13КФ від 25.03.2013 року, укладеної між ОСОБА_1 та ПАТ «АКБ «Легбанк» не є реалізацією владно-управлінських функцій суб'єктом владних повноважень на основі законодавства, оскільки вчинені виключно у зв'язку із виведенням неплатоспроможного банку з ринку у порядку, передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність закрити провадження у справі, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства та роз'яснити Позивачеві, що розгляд таких справ належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 69, 70, 71, 72, 128,158 - 163, 167,157 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 - закрити.

Роз'яснити позивачеві, на виконання вимог ч. 2 ст. 157 КАС України, що розгляд таких справ віднесено до юрисдикції загального місцевого суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур