Справа № 808/2639/17
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року 12:17Справа № 808/2639/17 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Печерикіної А.О. та представників:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат»

до Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

про визнання неправомірними дій та скасування постанов

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» (далі позивач або ПрАТ «ЗЗРК») до Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач, просить суд:

- визнати неправомірними дії заступника начальника відповідача ОСОБА_2 та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору ВП №54490424 від 16.08.2017 про стягнення з ПрАТ «ЗЗРК» виконавчого збору в сумі 15000,00 грн..

- визнати неправомірними дії державного виконавця відповідача ОСОБА_3 та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№54531847 від 17.08.2017 про стягнення з ПрАТ «ЗЗРК» виконавчого збору в сумі 15000,00 грн.

Ухвалою суду від 06.09.2017 відкрито провадження у справі №808/2639/17, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 11 вересня 2017 року.

За клопотанням представника відповідача провадження у справі зупинялось до 18.09.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем у добровільному порядку виконано рішення Василівського районного суду Запорізької області про відшкодування ОСОБА_4 моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя на виробництві у розмірі 150 000 грн., а тому відповідачем не було вжито жодного заходу з примусового виконання виконавчого листа № 2/311/411/2017 від 10.08.2017. Так, приписи пункту 9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» - фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом виключає можливість стягнення виконавчого збору на підставі постанов №54490424 від 16.08.2017, №54531847 від 17.08.2017, що є підтвердженням протиправності прийнятих постанов.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Просить суд позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив, з підстав визначених у письмових запереченнях (вх. № 18.09.2017), зокрема зазначив, що позивач не звільнений від сплати виконавчого збору, в силу приписів частини 5 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», під дію пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону України «Про виконавче провадження» позивач також не підпадає, оскільки сума боргу за виконавчим листом № 2/311/411/2017 від 10.08.2017 сплачена боржником після відкриття виконавчого провадження. На підставі вище викладеного вважає, що оскаржувані постанови прийняті відповідачем у порядку встановленому чинним законодавством, а тому підстави для їх скасування відсутні. З урахуванням вищезазначеного просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі та розглянути справу без участі представника відповідача.

Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Камертон».

У судовому засіданні 18.09.2017 на підставі ст. 160 КАС України, судом проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.08.2017 Василівським районним судом видано виконавчий лист № 2/311/411/2017 про стягнення з ПрАТ «ЗЗРК» на користь ОСОБА_4 моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя на виробництві у розмірі 150000,00 грн.

10.08.2017 до відповідача звернувся ОСОБА_4 із заявою про відкриття виконавчого провадження (вх. 5191), разом із оригіналом виконавчого листа Василівського районного суду № 2/311/411/2017 від 10.08.2017.

11.08.2017 відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54490424 з примусового виконання виконавчого листа № 2/311/411/2017 від 10.08.2017, в порядку ст.ст. 3, 4, 24, 25,26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» та постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 15000,00 грн.

Листом вих. № 12167/9 від 11.08.2017 зазначене рішення надіслано сторонам виконавчого провадження та отримано позивачем 16.08.2017.

На підставі статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» 11.08.2017 відповідачем винесено постанову про арешт майна боржника № 54490424, якою накладено арешт на все майно, що належить ПрАТ «ЗЗРК», для забезпечення реального виконання рішення.

11.08.2017 на адресу позивача надіслано виклик державного виконавця вих. № 12168/9, яким зобовязано позивача зявитись до відповідача 29.08.2017 та надати пояснення щодо сплати боргу за виконавчим документом № 2/311/411/2017 від 10.08.2017.

14.08.2017 до ПрАТ «ЗЗРК» звернувся ОСОБА_4 із заявою про перерахування грошових коштів у розмірі 150000,00 грн. із зазначенням розрахункового рахунку відповідної банківської установи.

14.08.2017 до відповідача звернувся ОСОБА_4 із заявою про повернення виконавчого листа стягувану, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі статті 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження», 16.08.2017 відповідачем винесено постанову № 54490424 про стягнення з ПрАТ «ЗЗРК» виконавчого збору у розмірі 15 000,00 грн. Також, у постанові зазначено про повернення виконавчого документа на підставі заяви стягувача, виконавчий збір не стягнуто, постанову про стягнення з боржника виконавчого збору - вивести в окреме провадження.

Листом вих. № 12334/9 від 16.08.2017 зазначене рішення надіслано на адресу ПрАТ «ЗЗРК».

На підставі статті 42 Закону України «Про виконавче провадження», 16.08.2017 відповідачем винесено постанову № 54490424 про стягнення з ПрАТ «ЗЗРК» витрат виконавчого провадження у сумі 169,47 грн. Також, у постанові зазначено про повернення виконавчого документа на підставі заяви стягувача, виконавчий збір не стягнуто, постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій необхідно вивести в окреме провадження.

Листом вих. № 12333/9 від 16.08.2017 зазначене рішення надіслано на адресу ПрАТ «ЗЗРК».

На підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» 16.08.2017 відповідачем винесено постанову № 54490424 про повернення виконавчого листа Василівського районного суду № 2/311/411/2017 від 10.08.2017 стягувачу.

17.08.2017 відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54531847 з примусового виконання постанови Василівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області № 54490424 від 16.08.2017 про стягнення виконавчого збору у розмірі 15 000,00 грн., в порядку ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Листом вих. № 12397/9 від 17.08.2017 зазначене рішення надіслано на адресу ПрАТ «ЗЗРК».

17.08.2017 відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54531755 з примусового виконання постанови Василівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області № 54490424 від 16.08.2017 про стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 169,47 грн., в порядку ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Листом вих. № 12399/9 від 17.08.2017 зазначене рішення надіслано на адресу ПрАТ «ЗЗРК».

Платіжними дорученнями № 013017 від 28.08.2017 на суму 15 000,00 грн., № 013018 від 28.08.2017 ПрАТ «ЗЗРК» сплачено виконавчий збір у розмірі 15 000 грн. та витрати виконавчого провадження у розмірі 169,47 грн. відповідно, про що листом вих. № 20/65 від 29.08.2017 повідомлено відповідача.

Позивач вважає, що постанову про стягнення виконавчого збору ВП №54490424 від 16.08.2017 та постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54531847 від 17.08.2017 про стягнення з ПрАТ «ЗЗРК» виконавчого збору в сумі 15000,00 грн. протиправними та такими, що були прийняті з порушенням норм чинного законодавства, у звязку із чим звернувся до суду із вказаним позовом.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Надаючи оцінку оскаржуваним рішенням, суд врахував, що спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів, інших органів та посадових осіб, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (надалі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом.

Згідно з пунктами 1, 3 частини 1 статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (частина 5 статті 26 Закону №1404-VIII).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 42 Закону №1404-VIII, кошти виконавчого провадження складаються з виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця.

За змістом частини 1 та 2 статті 27 Закону №1404-VIII, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Стаття 39 Закону №1404-VIII регламентує питання закінчення виконавчого провадження.

Так, пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Суд наголошує, що в разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом, що прямо передбачено частиною 3 статті 40 вказаного Закону.

Частиною 5 статті 27 Закону №1404-VIII визначено виключний перелік підстав, за яких виконавчий збір не стягується, зокрема:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Суд зазначає, що в силу приписів частини 5 статті 27 Закону №1404-VIII, позивач не звільнений від сплати виконавчого збору.

Крім цього, у відповідності до частини 9 статті 27 Закону №1404-VIII, виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Аналіз вищевказаного дає суду підстави зробити висновок, що за наслідками здійснення виконавчих дій з боржника стягується виконавчий збір. Стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець в межах відкритого виконавчого провадження, незалежно від проведених заходів з примусового виконання рішення (стягується за фактом відкриття виконавчого провадження), і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв'язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що платіжними дорученнями № 012633 від 15.08.2017 на суму 120 750 грн., № 012634 від 15.08.2017 на суму 27 000 грн., № 01235 від 15.08.2017 на суму 2250 грн., ПрАТ «ЗЗРК» сплачено ОСОБА_4 суму моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя на виробництві у розмірі 150 000 грн.

Беручи до уваги вищезазначене, рішення Василівського районного суду Запорізької області, на виконання якого було видано виконавчий лист № 2/311/411/2017 виконано 15.08.2017, тобто вже після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 54490424 від 11.08.2017 з примусового виконання виконавчого листа № 2/311/411/2017 від 10.08.2017, а тому посилання позивача на добровільну сплату моральної шкоди, як на підставу для скасування оскаржуваних постанов, є безпідставним, оскільки відповідач не підпадає під дію приписів частини 9 статті 27 Закону №1404-VIII.

Крім того, суд зазначає, що правомірність оскаржуваних постанов випливає з аналізу частини 3 статті 40 вказаного Закону, якою передбачено, що державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, якщо останній не був стягнутий, а виконавче провадження було закінчено, в зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Аналіз положень чинного законодавства, а також дослідження матеріалів справи дає суду підстави зробити висновок, що Закон №1404-VIII не надає повноважень державному виконавцеві визнавати поважність причин невиконання рішення суду боржником до відкриття виконавчого провадження і не стягувати у зв'язку з цим виконавчий збір, єдиною підставою для не стягнення виконавчого збору з боржника, за виключенням положень частини 5 статті 27 Закону №1404-VIII, є добровільне виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, керуючись положенням статті 40 Закону №1404-VIII відповідачем правомірно були винесені постанови про стягнення виконавчого збору ВП №54490424 від 16.08.2017 та постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54531847 від 17.08.2017 про стягнення з ПрАТ «ЗЗРК» виконавчого збору, які підлягають виконанню в порядку, встановленим цим Законом, у зв'язку із чим у суду відсутні підстави для визнання неправомірними та скасування постанов.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що під час вчинення дій з приводу яких подано позов, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законом №1404-VIII, а тому вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підсумовуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

За приписами статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.П.Бойченко