Справа № 332/1088/17
Суддя: Сінєльнік Р. В.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1088/17
Провадження № 2-а/332/49/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2017 Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,

при секретарі - Васильченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії. В позові зазначив, що позивач перебуває на обліку та отримує пенсію, призначену на пільгових умовах по Списку № 1 згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 2017 року позивач отримав право на пенсію за віком на загальних підставах згідно Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивачу виповнилось 60 років. Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно ч.2 ст.40 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», але відповідач своїм листом від 13.03.2017р. відмовив позивачу у призначенні вказаної пенсії. З даною відповіддю позивач не згоден, вважає що вона ухвалена всупереч вимог діючого законодавства та порушує його конституційні права громадянина України. Просить визнати такі дії неправомірними та зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком згідно ч.2 ст.40 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В судовому засіданні представник позивач ОСОБА_1 позов підтримав та надав пояснення, аналогічні тим, що викладені в позові, просив позов задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові заперечення, в яких вказано, що позивачу було призначено пенсію на пільгових умовах по Списку № 1 згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 2017 року позивач отримав право на пенсію за віком на загальних підставах згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивачу виповнилось 60 років. Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно ч.2 ст.40 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», але діючим законодавством перерахунок пенсії у таких випадках не передбачено, оскільки позивачу вже було призначено пенсію за віком довічно згідно норм Закону № 1058 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», просили в позові відмовити.

Дослідивши докази по справі, вислухавши пояснення сторін, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач перебуває на обліку та отримує пенсію, призначену на пільгових умовах по Списку № 1 згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 2017 року позивач отримав право на пенсію за віком на загальних підставах згідно Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивачу виповнилось 60 років. Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно ч.2 ст.40 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», але відповідач своїм листом від 13.03.2017р. відмовив позивачу у призначенні вказаної пенсії.

Положення частини першої статті 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачають, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Таким чином Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» прямо встановлені три різновиди пенсій, а саме: за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Положення статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачають, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Таким чином, пенсія особам, які мають пільговий трудовий стаж, передбачений статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у відповідності до наведеного вище також призначаються за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» як пенсія за віком.

Судом встановлено, що у спірних правовідносинах на момент звернення до відповідача із заявою від 24.02.2017 року позивачу вже було призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Посилання позивача на те, що з травня 2005 року йому було призначено пенсію на підставі статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а не відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з огляду на вищевикладене є необґрунтованим, оскільки нормами статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульоване призначення саме пенсії за віком на пільгових умовах, а не встановлено різновид пенсії, відмінний від передбачених статтею 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, оскільки починаючи з травня 2005 року позивачу вже було призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення», відсутні правові підстави для повторного призначення йому пенсії за віком згідно заяви від 24.02.2017 року.

Щодо посилань на висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 31 березня 2015 року по справі №21-612а14, необхідно зазначити, що до вказаного висновку Суд дійшов за інших фактичних обставин справи та відмінного від спірних правовідносин правового регулювання. Предметом дослідження у зазначеній справі було вирішення питання про неоднакове застосування норм Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у сукупності із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яким передбачено окремий різновид пенсії - пенсія за вислугу років.

З огляду на зазначене висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 31 березня 2015 року по справі №21-612а14, не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Тому, суд приходе до висновку, що позов ОСОБА_1 не обґрунтований, не знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому не підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 4, 18, 71, 86, 159-163, КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду шляхом подання через Заводський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні при розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова у повному обсязі виготовлена 20 вересня 2017 року.

Суддя Р.В. Сінєльнік