Справа № 815/3300/17
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/3300/17

Категорія: 11 Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Романішина В.Л.,

при секретарі - Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод» на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод» до Державної служби інтелектуальної власності України (функціональний правонаступник - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України) , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Приватне акціонерне товариство «Харчовик», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, скасування наказу від 11.01.2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 року ПАТ «Болградський виноробний завод» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправними дії відповідача при ухваленні рішення апеляційної палати Державної служби інтелектуальної власності України від 19.12.2016 року; скасувати наказ відповідача «Про затвердження рішення апеляційної палати Державної служби інтелектуальної власності України від 11.01.2017 року №03-4.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що оскаржувані рішення порушують його права, оскільки він має свідоцтва на знаки, у тому числі, які містять знаки "Болград", "Bolgrad".

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2017 року у відкритті провадження було відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, приватне акціонерне товариство «Болградський виноробний завод» в апеляційній скарзі зазначає, що ухвалу винесено з порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив із того, що заявлені позовні вимоги мають вирішуватись в порядку цивільного або господарського судочинства.

Колегія суддів вважає цей висновок суду першої інстанції вірним з огляду на таке.

За змістом статті 17 КАС України в порядку адміністративного судочинства розглядаються спори фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно - правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

На підставі пункту 1 статті 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами пункту 7 статті 3 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно частини 2 статті 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

За змістом частини 1 статті 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

На підставі статті 420 ЦК України до об'єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать: торговельні марки (знаки для товарів і послуг).

За правилами частини 3 статті 5 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" право власності на знак засвідчується свідоцтвом.

Згідно частини 1 статті 432 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу.

Відповідно статей 15,16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 статті 16 ЦК України встановлені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Водночас, згідно статті 244-1 КАС України рішення Верховного суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного суду України.

Постановою Верховного суду України від 16.06.2015 року у справі №826/8805/14 (за позовом Компанії ГСХ Трейдмаркс Лімітед до Державної служби інтелектуальної власності України, третя особа компанія Баядера Менеджмент Лімітед, про визнання протиправним та скасування рішення) скасовані рішення адміністративних судів та провадження у справі закрито. Верховний суд України зазначив, оскільки спір стосується права власності на товарний знак, тобто цивільного права, суди дійшли помилкового висновку щодо вирішення його в порядку адміністративного судочинства.

Верховний суд України зазначив у постанові, що Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» у рішенні від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Крім того адміністративний суд, який розглянув справу про право власності на товарний знак, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні спірного питання не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судові витрати розподіляються відповідно до приписів частини 1 статті 94 КАС України.

Керуючись п.1 ч.1 ст.109, ч.1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод» залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2017 року у справі № 815/3300/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення судового рішення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення у повному обсязі і підписання рішення суду - 18 вересня 2017 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: В.Л. Романішин