Справа № 210/1484/17
Суддя: Вікторович Н. Ю.
Дата ухвалення: 2017-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1484/17
Провадження № 2-а/210/81/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

"08" вересня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Вікторович Н.Ю.,

за участі секретаря судового засідання: Реви К.В.,

представника відповідача: Жердєва М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порядку ст.41 КАС України, без фіксування судового засідання звукозаписувальним пристроєм, адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про визнання рішення протиправним та зобов'язання здійснити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

06 квітня 2017 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із вищевказаним адміністративним позовом звернувся позивач ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що у зв'язку з неспроможністю держави забезпечити громадський порядок, захистити права, свободи та інтереси своїх громадян на території окремих районів Луганської та Донецької областей, з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, повсюдних проявів насильства, він, разом зі своєю родиною, був змушений залишити своє постійне місце проживання у м. Донецьку та в листопаді 2015 року переміститися до м. Синельникове Дніпропетровської області.

Вказує на те, що з 23 листопада 2015 року він та члени його родини, а саме: дружина, - ОСОБА_4 та син, - ОСОБА_5 Управлінням праці та соціального захисту населення Синельниківської міської ради були поставлені на облік внутрішньо переміщених осіб. Інформація щодо цієї обставини була внесена до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. Того ж дня, тобто 23 листопада 2015 року він подав до управління праці та соціального захисту населення Синельниківської міської ради заяву щодо призначення його сім'ї державної допомоги у вигляді щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Державна допомога була призначена його родині на період з 23 листопада 2015 року по 22 січня 2016 року у розмірі 1768,00 гривень. У зв'язку із не працевлаштуванням його дружини та не поданням особисто ним до УПСЗН Синельніківської міської ради довідки з місця роботи, де він працевлаштувався з 15 лютого 2016 року (ТОВ «Фольсваген Центр Кривий Ріг»), зазначений вид державної допомоги був призначений його родині з 23 січня 2016 року по 22 березня 2016 року у розмірі 1326,00 гривень, а з 23 березня 2016 року по 22 травня 2016 року у розмірі 884,00 гривні. Після остаточного переїзду його родини до міста Кривий Ріг, 15 вересня 2016 року він разом із членами своєї родини став на обік внутрішньо переміщених осіб в управлінні праці та соціального захисту виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, де вони зареєстрували своє місце перебування за адресою: АДРЕСА_1. Відповідачем їм були видані нові довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб. Також, 15 вересня 2016 року він подав нову заяву щодо призначення його сім'ї державної допомоги у вигляді щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. У вказаній заяві він зазначав, що він працевлаштований. До неї він долучив довідку з місця роботи на підтвердження того, що з 15 лютого 2016 року він працевлаштований у ТОВ «Фольксваген Центр Кривий Ріг», де працює і на сьогоднішній день. Тобто, на час його звернення до відповідача (15 вересня 2016 року), підстави, з яких йому була припинена виплата допомоги, відпала. Але, адресну допомогу його родині стали виплачувати лише в розмірі 884,00 гривні.

Зазначає, що не дочекавшись офіційної відповіді на свою заяву від 15 вересня 2016 року або рішення про відмову у призначені державної допомоги, 09 лютого 2017 року він подав до відповідача заяву, якою просив повідомити причини та підстави невиплати його родині щомісячної адресної допомоги не в повному обсязі, тобто чому на його ім'я не виплачується вказаний вид допомоги. 21 лютого 2017 року він отримав письмову відповідь відповідача від 14 лютого 2017 року за вих.№01-05/959, якою йому було повідомлено про ту обставину, що у зв'язку з тим, що у період виплати йому управлінням праці та соціального захисту населення Синельніківської міської ради він не працевлаштувався, то грошова допомога, про яку просить, йому не виплачується, тому як особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, грошова допомога на наступний строк не призначається. Разом із листом відповідача від 14 лютого 2017 року йому було видано копію рішення управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради від 14 листопада 2016 року, відповідно до якого він не був включений до розрахунку допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №212 від 31 березня 2015 року. Цією постановою до Порядку були внесені доповнення до п.3 та 12, а саме: п.3 доповнено абзацами «Для призначення грошової допомоги на наступний шестимі¬сячний строк уповноважений представник сім'ї подає заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред'являє довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які переміщуються, строк дії яких продовжено на наступний період», «Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається»; п.12 доповнено абзацом «Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім'ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги».

Вважає рішення відповідача від 14 листопада 2016 року щодо відмови у призначені йому державної щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, протиправним.

На підставі вищевикладеного позивач ОСОБА_3 просить суд задовольнити його адміністративний позов, та винести постанову, котрою визнати причини пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом поважними. Визнати протиправним рішення Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про призначення допомо¬ги переміщеним особам на проживання від 14 листопада 2016 року в частині не включення до розрахунку державної допомоги заявника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1). Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого коміте¬ту Металургійної районної у місті ради призначити та виплатити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1) щомісяч¬ну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 15 вересня 2016 року. Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради на його користь усі понесені судові витрати.

Позивач ОСОБА_3 до зали суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав та мотивів викладених в адміністративному позовні, просив їх задовольнити (а.с.47).

Присутній у судовому засіданні представник відповідача, - Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, - Жердєв М.Г. (доручення №01-01/7654 від 26 грудня 2016 року, термін дії, до 31 грудня 2017 року (а.с.38), проти адміністративного позову ОСОБА_3 заперечував у повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у наданих до суду письмових запереченнях (а.с.32-35), просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі позивача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.41 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 4 ст.99 КАС України передбачено, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

В той же час законодавець чітко визначив наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду, а саме: адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи (ч.ч.1, 2 ст.100 КАС України).

На підставі викладеного, суд вважає за можливе, з урахуванням обставин, викладених позивачем в адміністративному позові, поновити останньому строк для звернення до суду.

Вислухавши пояснення представника відповідача, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

З наявних письмових матеріалів справи судом встановлено, що з 23 листопада 2015 року, позивач ОСОБА_3 (а.с.8-11) разом з сім'єю перебував на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Синельниківської міської ради та отримував щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам, на підставі наданих документів та згідно з Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505. При цьому, в графі «Місце роботи та час, з якого особа працює» заяви для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам від 23 листопада 2015 року позивач, як уповноважений представник сім'ї, зазначив навпроти рядка зі своїми анкетними даними та даними дружини, - «Не працює».

Згідно з п.3 Порядку грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти), - 884,00 гривні на одну особу (члена сім'ї); для інвалідів, - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб, - 442,00 гривні на одну особу (члена сім'ї).

Відповідно до рішення про призначення допомоги переміщеним особам від 03 грудня 2015 року УПСЗН Синельниківської міської ради, родина позивача (ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, його дружина, - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син, - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3) отримала зазначену допомогу в таких розмірах: з 23 листопада 2015 року по 22 січня 2016 року у розмірі 1768,00 гривень; з 23 січня 2016 року по 22 березня 2016 року у розмірі 1326,00 гривень; з 23 березня 2016 року по 22 травня 2016 року у розмірі 884,00 гривні.

Дані обставини сторонами підтверджувалися у адміністративному позові, письмових запереченнях, та при наданні пояснень у минулому судовому засіданні, а тому дані обставини на думку суду не підлягають доказуванню.

Характер виплат та розмір сум нарахувань свідчать про застосування до сім'ї позивача пункту 7 Порядку, у зв'язку з не працевлаштуванням членів сім'ї працездатного віку протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги (з 23 листопада 2015 року), наслідком чого стало зменшення сум виплат на 50%, - з 23 січня 2016 року по 22 березня 2016 року, та припинення виплат позивачу та його дружині в період з 23 березня 2016 року по 22 травня 2016 року.

При цьому, в матеріалах справи відсутній жоден письмовий доказ про факт повідомлення позивачем уповноваженого органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин або повідомлення протягом місяця з місяця припинення виплати допомоги про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

20 вересня 2016 року Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради було взято на облік сім'ю позивача, як осіб, які переміщуються з районів проведення антитерористичної операції.

Згідно з п.7 Порядку якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами І групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами І чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім'ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період, - припиняється.

Аналіз вищенаведених правових норм свідчить про те, що держава бере на себе обов'язок по наданню грошової допомоги особам, які переміщуються, якому кореспондує обов'язок останніх протягом двох місяців з дня призначення такої допомоги працевлаштуватися, крім випадків, якщо допомога призначається непрацездатній особі. У випадку відсутності факту працевлаштування протягом двох місяців допомога має бути зменшена на 50 відсотків на два місяці, після чого припинена.

Оскільки днем наступного періоду є день наступного звернення за такою грошовою допомогою, позивачу, як уповноваженому представнику сім'ї відповідно до вимог Порядку, було призначено грошову допомога на період з 15 вересня 2016 року по 14 березня 2017 року у розмірі 884,00 гривні на сина, - ОСОБА_5, як непрацездатній особі (дитині).

Таким чином, Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради не вчинено жодних протиправних дій та прийнято цілком законне рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 14 листопада 2016 року (а.с.16-18).

Відповідно до частини 1 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 6 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Судові витрати не підлягають компенсації в силу прийняття судом рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.49, 51, 69, 79, 99, 100, 191, 198 Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати причини пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом поважними.

Адміністративний позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про визнання рішення протиправним та зобов'язання здійснити певні дії, - залишити без задоволення.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Н. Ю. Вікторович