Справа № 812/244/17
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 вересня 2017 рокуСєвєродонецькСправа № 812/244/17

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чиркіна С.М.,

суддів: Чернявської Т.І.,

ОСОБА_1,

за участю

секретаря судового засідання Моспанюк Є.С.,

та

представників сторін:

від позивача ОСОБА_2,

від відповідача ОСОБА_3,

від третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» до Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_5 безпеки України, про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії щодо виконання виконавчого листа,-

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2017 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» (далі - Позивач) до Державної казначейської служби України (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_5 безпеки України, про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії щодо виконання виконавчого листа.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 10.08.2012 по справі № 2а/1270/4253/2012, яка ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.10.2012, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.10.2014 залишена в силі, стягнуто з Державного бюджету України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області на користь публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» (р/р № 06 у ЛФ ПАТ «Укрексімбанк», МФО 304289, код 05763797) суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за декларацією з ПДВ за січень 2012 року в розмірі 16169255,00 грн (шістнадцять мільйонів сто шістдесят девять тисяч двісті пятдесят пять гривень 00 копійок).

Керуючись Порядком виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, Позивач 25.12.2012 направив для виконання до Головного управління державної казначейської служби у Луганській області виконавчий лист та судове рішення по справі № 2а/1270/4253/2012.

29 квітня 2013 року судове рішення було частково виконано та перераховано заборгованість в сумі 15993421,00 грн. Станом на теперішній час рішення у справі №2а/1270/4253/2012 не виконано у частині стягнення суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню за декларацією з ПДВ за січень 2012 року у розмірі 175834,00 грн.

Позивач звертався до Відповідача щодо повідомлення про стан виконання виконавчого листа, подавав скаргу в порядку досудового оскарження дій органів казначейства, однак відповіді ні на запит, ні на скаргу не отримав.

Просив визнати протиправною бездіяльність Відповідача щодо неповного виконання виконавчого листа, виданого Луганським окружним адміністративним судом 21.12.2012 по адміністративній справі № 2а/1270/4253/2012 в частині стягнення 175834,00 грн та зобовязати Відповідача здійснити дії щодо його виконання.

Відповідач адміністративний позов не визнав, про що подав заперечення на позовну заяву (т.1 а.с. 67-72), в обґрунтування зазначив, що відповідно до абзацу 1 пункту 24 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України, зокрема, встановлено, що витрати державного бюджету у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України, здійснюються після повернення цих територій під контроль державної влади. На адресу казначейства також надійшли листи ОСОБА_5 безпеки України від 15.12.2015, 25.02.2016, 01.08.2016, 26.08.2016 з грифом «Для службового користування», якими повідомлено, що Позивач здійснює фінансово-господарську діяльність на тимчасово непідконтрольній території та виробничі потужності Позивача залишаються у м. Луганську і відшкодування ПДВ за даних умов може призвести до витрачання цих коштів на фінансування терористичної та сепаратистської діяльності. Враховуючи вимоги Бюджетного кодексу України та за результатами розгляду листів ОСОБА_5 безпеки України Відповідачем тимчасово зупинено проведення операцій з бюджетними коштами, у тому числі і перерахування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість Позивача.

Просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи надав до суду пояснення від 28.03.2017 б/н (т.1 а.с. 98-99), в яких зазначив, що відповідно до абзацу 1 пункту 24 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України, зокрема, встановлено, що витрати державного бюджету у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України, здійснюються після повернення цих територій під контроль державної влади. Наданий час м. Луганськ, де розташовані виробничі потужності Позивача, не повернуто під контроль державної влади. Таким чином, враховуючи розташування виробничих потужностей Позивача на непідконтрольній українській владі території, вважає, що перерахування з державного бюджету коштів на рахунки Позивача може призвести до фінансування терористичних угруповань, які знаходяться на території м. Луганськ. Вважає, що дії Відповідача щодо неперерахування грошових коштів на рахунки Позивача у повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства. Просив суд залишити позовні вимоги без задоволення.

Не погодившись із запереченням Відповідача та на пояснення третьої особи Позивач до суду надав додаткові пояснення від 06.04.2017 № 863-145 (т.1 а.с. 106-112), в яких додатково зазначив, що згідно статуту та даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб місцезнаходженням Позивача є Україна, Луганська область, м. Сєвєродонецьк. Позивач перебуває на податковому обліку у Харківському управлінні Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби. ОСОБА_6 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не містить будь-якої заборони на ведення підприємницької діяльності в зоні АТО або підприємствами, які там зареєстровані. На думку Позивача, діючі положення законодавства не містять імперативних норм, які зобовязують підприємства здійснювати заходи щодо переміщення свого майна, власником якого воно є, у тому числі його виробничих потужностей, з території, яка не контролюється українською владою.

Позивач вважає, що посилання Відповідача на неможливість проведення операції з приймання (виплати) переказу коштів з (на) території, які не контролюються українською владою, з огляду на пункт 2 постанови Правління Національного банку України від 06.08.2014 № 466, є такими, що не відповідають дійсності. Позивач має відкритий діючий поточний розрахунковий рахунок в установі банку ПАТ «ВТБ Банк Україна», що дозволяє Позивачу приймати перекази коштів, та й, відповідно, виплачувати кошти, у тому числі своєчасно сплачувати податки та збори до державного та місцевих бюджетів, інші обовязкові платежі, заробітну плату своїм працівникам та розраховуватися за своїми договірними зобов'язаннями.

На думку Позивача, підстави для тимчасового зупинення виконання рішення суду, викладені у пункті 24 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України, пункті 2 постанови Правління Національного банку України від 06.08.2014 № 466, є неприпустимими для застосування зупинення виконання виконавчого листа, виданого Луганським окружним адміністративним судом 21.12.2012 по адміністративній справі №2а/1270/4253/2012, і являють собою протиправну бездіяльність з боку Державної казначейської служби України.

Позивач зазначає, що права ОСОБА_5 безпеки України визначені статтею 25 Закону «Про ОСОБА_5 безпеки України», серед яких є право у разі проведення заходів щодо боротьби з тероризмом і фінансуванням терористичної діяльності ОСОБА_5 безпеки України, її органи і співробітники мають також право ініціювати згідно із законом питання накладення на невизначений строк арешту на активи, що повязані з фінансуванням тероризму та стосуються фінансових операцій, зупинених відповідно до рішення, прийнятого на підставі резолюцій Ради Безпеки ООН, зняття арешту з таких активів та надання доступу до них за зверненням особи, яка може документально підтвердити потреби в покритті основних та надзвичайних витрат. Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, здобутих злочинних шляхом, або фінансування тероризму» передбачена певні заходи та їх послідовність зупинення фінансових операцій, порядок поновлення проведення фінансових операцій; перелік осіб, пов'язаних з провадженням терористичної діяльності та підстави внесення юридичних/фізичних осіб до цього переліку, або виключення їх з переліку; порядок доступу до активів цих осіб.

Однак у відношенні до Позивача дії, визначені законом, не проводились, що, на його думку, свідчить про протиправність одностороннього зупинення Відповідачем виконання виконавчого листа, виданого Луганським окружним адміністративним судом 21.12.2012 по адміністративній справі № 2а/1270/4253/2012.

Позивач в судовому засіданні додатково пояснив, що належним чином повідомив Відповідача про зміну місця реєстрації на територію підконтрольну українській владі, але Відповідач безпідставно не виконав в повному обсязі рішення суду. Стверджував, що будь-яких інших дій не повинен вчиняти, оскільки саме на Відповідача покладений обовязок виконувати рішення суду.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи, викладені в запереченні, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник третьої особи підтримав доводи, викладені в поясненнях, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

Позивач публічне акціонерне товариство «Луганськтепловоз» (), зареєстроване юридичною особою 18.06.2003, 23.06.2015 змінено місце знаходження юридичної особи Позивача на Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, буд. 52-Б (т.1 а.с. 33-38).

Відповідач Державна казначейська служба України (), відповідно до пункту 1 Положення «Про Державну казначейську службу України», затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 за № 460/2011, (далі - Положення №4 60/2011) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України (далі - Міністр). Казначейство України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 10.08.2012 у справі №2а/1270/4253/2012 позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську Державної податкової служби, Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області про стягнення суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з бюджету, задоволено (т.1 а.с. 10-20):

- визнано противоправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську Державної податкової служби, що втілилися у ненаданні до Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області висновку про відшкодування публічним акціонерним товариством «Луганськтепловоз» податку на додану вартість за січень 2012 року на суму 16169255,00 грн;

- стягнуто з Державного бюджету України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області на користь публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» (р/р № 06 у ЛФ ПАТ «Укрексімбанк», МФО 304289, код 05763797) суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за декларацією з ПДВ за січень 2012 року в розмірі 16169255,00 грн (шістнадцять мільйонів сто шістдесят девять тисяч двісті пятдесят пять гривень 00 копійок).

- стягнуто на користь публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» з Державного бюджету України судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2178,19 грн (дві тисячі сто сімдесят вісім гривень 19 копійок).

23.10.2012 ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду постанову Луганського окружного адміністративного суду від 10.08.2012 у справі № 2а/1270/4253/2012 залишено без змін (т.1 а.с. 21-22).

Постанова Луганського окружного адміністративного суду від 10.08.2012 та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.10.2012 у справі №2а/1270/4253/2012 залишені без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України 20.10.2014 (т.1 а.с. 23-24).

Таким чином постанова Луганського окружного адміністративного суду від 10.08.2012 у справі № 2а/1270/4253/2012 набрала законної сили 23.10.2012.

21.12.2012 Позивачем отримано виконавчий лист у справі № 2а/1270/4253/2012 щодо стягнення з Державного бюджету України суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за декларацією з ПДВ за січень 2012 року в розмірі 16169255,00 грн (шістнадцять мільйонів сто шістдесят девять тисяч двісті пятдесят пять гривень 00 копійок) (т.1 а.с. 25).

28.12.2012 Позивач надіслав до Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області заяву від 25.12.2012 № 863-394/С-961 про предявлення до виконання виконавчого листа в адміністративній справі, до якої було додано оригінал виконавчого листа по адміністративній справі № 2а/1270/4253/2012; копію постанови Луганського окружного адміністративного суду від 10.08.2012 по справі №2а/1270/4253/2012; ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.10.2012 (т.1 а.с. 46, 48).

Заява від 25.12.2012 № 863-394/С-961 з доданими документами згідно інформації, зазначеної в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, отримані уповноваженою особою Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області 10.01.2013 (т.1 а.с. 48).

Згідно інформації, зазначеної у виписці філії АТ «Укрексімбанку» в м. Луганську за 29.04.2013, на розрахунковий рахунок Позивача 25.04.2012 надійшли кошти у відшкодування податку на додану вартість за декларацією за січень 2012 року в сумі 15993421,00 грн (т.1 а.с. 30-32).

21.01.2013 Головним управлінням Державної казначейської служби України у Луганській області листом № 15-06/522 надіслано до Державної казначейської служби України згідно наказу від 03.02.2012 № 47 документи публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз», що надійшли для відшкодування податку на додану вартість за судовим рішенням, а саме: інформацію щодо стану виконання судового рішення по справі №2а/1270/4253/2012; оригінал виконавчого листа по адміністративній справі; оригінал заяви Позивача від 25.12.2012 № 863-394/С-961; оригінал довідки про розмір залишку невідшкодованих сум податку на додану вартість, що рахується в бюджетній заборгованості, яка встановлена рішенням суду за січень 2012 року; копію постанови Луганського окружного адміністративного суду від 10.08.2012 по справі № 2а/1270/4253/2012; ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.10.2012 (т.1 а.с. 73).

Згідно з інформацією щодо стану виконання постанови суду від 10.08.2012 по справі № 2а/1270/4253/2012 станом на 18 січня 2013 року залишилось до відшкодування за виконавчим листом 16169255,00 грн бюджетної заборгованості з ПДВ (т.1 а.с. 74).

25.01.2013 Позивач звертався з листом № 863-394/С-1043 до Державної казначейської служби України щодо повідомлення про прийняття, реєстрацію та результати виконавчих документів по адміністративній справі № 2а/1270/4253/2012 про бюджетне відшкодування підприємству податку на додану вартість у розмірі 16169255,00 грн по декларації з податку на додану вартість (т.1 а.с. 26).

05.02.2013 листом № 5-08/665-3060 Державна казначейська служба України повідомила Позивача, що виконавчий лист, виданий 21.12.2012 Луганським окружним адміністративним судом по справі № 2а/1270/4253/2012, перебуває на виконанні. На момент надходження зазначеного виконавчого документа суду та на даний час у Державній казначейській службі України знаходяться на виконанні судові рішення про відшкодування податку на додану вартість, які надійшли раніше. Після виконання виконавчих документів, які надійшли раніше виконавчого листа Луганського окружного адміністративного суду від 21.12.2012 № 2а/1270/4253/2012, будуть здійснені заходи щодо перерахування коштів на рахунок Позивача відповідно до законодавства України (т.1 а.с. 27).

Листом від 18.05.2013 № 1506/3653 Головним управлінням Державної казначейської служби України у Луганській області надіслано до Державної казначейської служби України в тому числі довідку про розмір залишку невідшкодованих сум податку на додану вартість, що рахується в бюджетній заборгованості, яка встановлена рішенням суду Позивачу по справі № 2а/1270/4253/2012 за звітний період січень 2012 року (т.1 а.с. 78).

Згідно інформації, зазначеної в довідці від 14.05.2013 № 10, станом на 14.05.2013 із суми, заявленої до відшкодування, фактично відшкодовано 15993421,00 грн, залишок бюджетної заборгованості за звітний період, вказаний у виконавчому листі, станом на 14.05.2013 становить 175834,00 грн основної заборгованості. Також Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників податку у м. Луганську просить зупинити списання коштів у звязку із оскарженням в касаційному порядку постанови суду до розгляду Вищим адміністративним судом України по суті справи № 2а/1270/4253/2012 (т.1 а.с. 79).

Позивач, не погодившись із довідкою від 14.05.2013 № 10, надав на неї заперечення до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податку у м. Луганську Державної податкової служби від 15.05.2013 № 863-1286, в яких зазначив, що постанова суду у справі № 2а/1270/4253/2012 у розумінні частини третьої статті 254 КАС України набрала законної сили 23 жовтня 2012 року. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.11.2012 відкрите касаційне провадження по справі №2а/1270/4253/2012, клопотання СДПІ про зупинення виконання рішення суду не задоволено, тому Позивач вважає, що підстави для зупинення виконання рішення відсутні (т.1 а.с. 80).

27.11.2013 Головним управлінням Державної казначейської служби України в Луганській області листом № 15-06/9857 Державному казначейству України надіслано довідку від 30.10.2013 № 60. Відповідно до інформації, зазначеної у довідці станом на 30.10.2013, із суми, заявленої до відшкодування, фактично відшкодовано 16169255,00 грн, з яких: на поточний рахунок 15993421,00 грн, в погашення податкового повідомлення-рішення форми «В1» від 16.09.2013 № НОМЕР_1 175834,00 грн (т.1 а.с. 81, 82).

Позивач, не погодившись із довідкою від 30.10.2013 № 60, подав заперечення від 07.11.2013 № 866-816, в яких зазначив, що податкове повідомлення рішення від 16.09.2013 № НОМЕР_1 оскаржено в судовому порядку, адміністративна справа № 812/8227/13-а перебуває в провадженні Луганського окружного адміністративного суду, остаточне рішення не постановлене, тому Позивач вважає, що висновок щодо відшкодування суми 175834,00 грн в погашення зазначеного податкового повідомлення-рішення є передчасним та необґрунтованим. Наполягав на відшкодуванні суми 175834,00 грн в повному обсязі (т.1 а.с. 83).

07.05.2014 Головним управлінням Державної казначейської служби України в Луганській області листом № 15-06/344-4065 Державній казначейській службі України надіслано довідку від 23.04.2014 № 8. Відповідно до інформації, зазначеної у довідці, станом на 23.04.2014 залишок бюджетної заборгованості за звітний період, зазначений у виконавчому листі, становить 175834,00 грн основної заборгованості (т.1 а.с. 84, 85).

03.09.2015 Відповідач звернувся з листом № 5-08/233-22382 до ОСОБА_5 безпеки України з проханням повідомити про наявність законних підстав, що можуть вплинути на процес перерахування коштів за судовими рішеннями щодо відшкодування з державного бюджету сум ПДВ на користь платників, що знаходяться на території Донецької та Луганської областей (т.2 а.с. 22).

У відповідь на вищезазначений лист ОСОБА_5 безпеки України листом від 15.12.2015 №8/1/2-17807 повідомила Відповідача про те, що публічне акціонерне товариство «Луганськтепловоз» перереєструвалось до підконтрольної українській владі території Луганської області за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 52-Б, виробничі потужності знаходяться на тимчасово окупованій території у м. Луганську. Вказану інформацію просили врахувати при прийнятті рішення щодо проведення бюджетного відшкодування ПДВ (т.1 а.с. 173).

У подальшому у січні, червні та липні 2016 року Відповідач звертався до ОСОБА_5 безпеки України з листами від 20.01.2016 № 5-08/345-966, від 17.06.2016 № 5-08/3214-10598, від 26.07.2016 № 5-08/3951-12958 з проханням уточнити інформацію щодо наявності законних підстав для подальшого відкладення перерахування бюджетних коштів на користь Позивача (т.2 а.с. 24-26).

На вказані листи надано відповіді листами від 25.02.2016 № 8/1/2-3809, від 01.08.2016 № 8/1/2-11269 та від 26.08.2016 № 8/1/2-12330, у яких ОСОБА_5 безпеки України просила Відповідача розглянути питання щодо відкладення списання коштів на користь Позивача (т.1 а.с. 174-176).

19.12.2016 Позивачем надіслано до Державної казначейської служби України скаргу, в якій просив письмово повідомити про стан та чергу виконання виконавчого листа, виданого Луганським окружним адміністративним судом 21.12.2012 по адміністративній справі №2а/1270/4253/2012, визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання у встановлений законодавством тримісячний строк судового рішення за зазначеним виконавчим листом, стягнути з Державного бюджету України залишок невідшкодованої суми податку на додану вартість. що підлягає бюджетному відшкодуванню за декларацією з податку на додану вартість за січень 2012 року в розмірі 175834,00 грн (т.1 а.с. 28). Скарга отримана уповноваженою особою Відповідача 29.12.2016 (т.1 а.с. 29).

Відповіді Відповідача на зазначену скаргу сторонами до суду не надано.

Спірними правовідносинами в зазначеній адміністративній справі є залишок невідшкодованої бюджетної заборгованості в сумі 175834,00 грн за декларацією з податку на додану вартість за січень 2012 року, стягнутої постановою Луганського окружного адміністративного суду від 10.08.2012 у справі № 2а/1270/4253/2012.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

У відповідності до частини першої статті 25 Бюджетного кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215, Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначає Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 року № 45) (далі Порядок № 845).

Казначейство, відповідно до наданих повноважень, здійснює виконання рішень судів, дотримуючись пункту 1 частини девятої Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України та пункту 3 Порядку № 845, якими передбачено, що рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Зазначене відповідає принципу справедливості та забезпечує рівні права стягувачів на одержання коштів Державного бюджету за рішенням суду.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання встановлюються Законом України від 05.06.2012 № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - ОСОБА_6 № 4901-VI).

Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є:

- державний орган;

- державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство);

- юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Статтею 3 Закону № 4901-VI визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо стягувач подав не всі необхідні для перерахування коштів документи та відомості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти днів з дня надходження заяви повідомляє в установленому порядку про це стягувача.

У разі неподання стягувачем документів та відомостей у місячний строк з дня отримання ним повідомлення центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, повертає заяву стягувачу.

Стягувач має право повторно звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для виконання рішення суду у визначені частиною другою цієї статті строки, перебіг яких починається з дня отримання стягувачем повідомлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Згідно з абзацом 2 пункту 2 Порядку № 845 безспірним списанням є операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання рішень про стягнення коштів Казначейством та його територіальними органами без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Підпунктом 2 пункту 4 Порядку № 845 визначено, що органи Казначейства вживають заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку.

Враховуючи вищезазначені норми, обовязок саме Державної казначейської служби України та його територіальних органів виконувати рішення суду про стягнення коштів з державного чи місцевого бюджету шляхом їх безспірного списання на підставі рішення суду.

Підпунктом 6 пунктом 16 Порядку № 845 визначено, що органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів з метою забезпечення бюджетного відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку.

Відповідно до пункту 23 Порядку № 845 стягувач, на користь якого прийняті судові рішення про бюджетне відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку, подає документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцем реєстрації стягувача в органі державної податкової служби.

Орган Казначейства надсилає після надходження зазначених документів до органу державної податкової служби запит щодо визначення розміру залишку невідшкодованих з державного бюджету сум податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість бюджету з відшкодування такого податку.

У разі коли на дату надходження виконавчого документа або у процесі його виконання розмір такого залишку зменшився, орган державної податкової служби узгоджує протягом пяти робочих днів зазначений розмір із стягувачем, про що повідомляє органу Казначейства за встановленою формою.

Після закінчення строку узгодження розміру зазначеного залишку орган Казначейства передає виконавчий документ та інші документи, необхідні для його виконання, до Казначейства.

Казначейство здійснює в порядку черговості надходження виконавчих документів безспірне списання коштів державного бюджету в розмірі, встановленому судом або узгодженому органом державної податкової служби із стягувачем, та перераховує такі кошти на рахунок стягувача, зазначений у виконавчому документі або його заяві про виконання рішення про стягнення коштів.

Пунктом 6 Порядку № 845 передбачено, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб:

заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового звязку, якщо зазначений рахунок відсутній;

оригінал виконавчого документа;

судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності);

оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

При цьому, а ні Порядком № 845, а ні будь-яким іншим нормативним документом не встановлено форму заяви про виконання судового рішення, отже, така заява подається у довільній формі.

Як встановлено судом Позивачем дотримано вимоги Порядку № 845 на час звернення у 2013 році до Державної казначейської служби України щодо виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду від 10.08.2012 у справі № 2а/1270/4253/2012, про що свідчить інформація, зазначена в листі Державної казначейської служби України від 05.02.2013 (т.1 а.с. 27).

Спірні правовідносини в даній справі є такими, що тривають в часі.

Особливістю даної справи є те, що на час виникнення спірних відносин Позивач перебуває на території проведення антитерористичної операції.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі ОСОБА_6 № 1669) період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції на час розгляду даної справи відсутній.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 (частина друга статті 1 Закону № 1669).

Згідно з пунктом 24 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України витрати державного бюджету у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України, здійснюються після повернення територій під контроль державної влади.

Підчас судового розгляду справи судом встановлено, що Позивач 23.06.2015 змінив своє місцезнаходження (юридичну адресу) з м. Луганська на м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 52-Б, що підтверджено інформацією, зазначеною в установчих документах Позивача, та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, у якому зазначено серед інших і місто Луганськ місцезнаходження Позивача до 23.06.2015.

При цьому, місто Сєвєродонецьк не віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

У листах від 31.03.2015 та 09.11.2015 Позивач повідомив Відповідача про нові банківські реквізити для зарахування коштів, стягнутих на його користь судовим рішенням у справі № 2а/1270/4253/2012, одночасно повідомивши і про зміну своєї юридичної адреси (т.2 а.с. 16, 18).

Про те, що Позивач перереєструвався на підконтрольній українській владі територію за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, б. 52-Б повідомлено Відповідача також і ОСОБА_5 безпеки України у листі від 15.12.2015 № 8/1/2-17807.

Пунктом 13 Порядку № 845 передбачено, що зупинення безспірного списання коштів здійснюється у разі:

1) зупинення судом виконання:

виконавчого документа;

рішення про стягнення коштів;

3) звернення до суду із заявою про заміну особи (боржника, стягувача) правонаступником;

4) наявності інших передбачених законом обставин.

З часу прийняття Вищим адміністративним судом України ухвали від 20.10.2014 про залишення без змін постанови Луганського окружного адміністративного суду від 10.08.2012 у справі № 2а/1270/4253/2012 та ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.10.2012, жодні судові рішення про зупинення виконання рішення суду чи виконавчого документа у справі № 2а/1270/4253/2012 не приймались.

ОСОБА_5 безпеки України від 15.12.2015, 25.02.2016, 01.08.2016, 26.08.2016, на які Відповідач посилається як на підставу для зупинення безспірного списання коштів на користь Позивача, за своїм змістом є інформаційним повідомленням про те, що після переміщення Позивача на контрольовану державною владою територію Луганської області виробничі потужності останнього залишились за своїм попереднім місцем знаходження. Вказану інформацію ОСОБА_5 безпеки України просить враховувати при вирішенні питання про можливість відкладення списання коштів на користь Позивача, однак, листи не містять жодних заборон щодо виконання рішення суду.

У зазначених листах відсутня будь-яка інформація щодо відкритих кримінальних проваджень стосовно позивача. Таку інформацію не надано суду і під час розгляду справи.

Тобто, зазначені листи носять лише рекомендаційний характер.

Суд звертає увагу на те, що пункт 13 Порядку № 845 містить вичерпний перелік підстав для зупинення безспірного списання коштів, який розширеному тлумаченню не підлягає, а листи ОСОБА_5 безпеки України не визначені чинним законодавством як підстава для зупинення безспірного списання коштів.

Згідно пояснень представника відповідача жодного письмового рішення про зупинення безспірного списання коштів на користь публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» не приймалось, відповіді на неодноразові звернення Позивача не надавались.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що у Відповідача відсутні підстави для невиконання рішення суду у справі № 2а/1270/4253/2012 щодо відшкодування на користь Позивача податку на додану вартість за декларацією за січень 2012 року, а тому не здійснення заходів щодо виконання виконавчого листа у справі № 2а/1270/4253/2012 суд розцінює як протиправну бездіяльність Державної казначейської служби України.

Щодо позовної вимоги зобовязати Відповідача здійснити дії щодо виконання виконавчого листа, виданого Луганським окружним адміністративним судом 21.12.2012 в адміністративній справі № 2а/1270/4253/2012, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7, у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобовязати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право.

Суд може ухвалити постанову про зобовязання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Отже, вирішуючи питання про зобовязання субєкта владних повноважень вчинити певні дії суд повинен перевірити, чи передбачено вчинення таких дій законодавством, та відсутність законодавчо встановлених заборон на вчинення цих дій на час розгляду справи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Тимчасовий порядок № 595).

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 279 доповнено Тимчасовий порядок № 595 пунктом 12, згідно якого платежі з рахунків, відкритих в органах Казначейства, установам, які провадять діяльність на тимчасово неконтрольованій території, крім випадків, установлених законодавством, здійснюються, зокрема з метою виконання рішення суду та відшкодування податку на додану вартість, у разі коли:

- установа зареєстрована на контрольованій території;

- орган управління установи перебуває на контрольованій території;

- рахунки установи відкриті в банківських установах, розташованих на контрольованій території;

- установа сплачує податки та збори до державного бюджету та/або місцевих бюджетів.

Факт перереєстрації Позивача на контрольованій території встановлено судом під час розгляду справи та підтверджено належними доказами (т.1 а.с. 33-38).

На підтвердження обставин перебування органів управління Позивача на контрольованій території представником позивача надано до суду копії наказів про порядок здійснення управління Товариством та про організацію роботи, а також журнал реєстрації наказів, копії з якого долучено до матеріалів справи (т.1 а.с. 180-183, т.2 а.с. 7-15).

Зазначеними наказами встановлено, що директор з правових питань з 24.05.2015 працює дистанційно в офісі публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, б. 52-Б (наказ від 21.05.2015 № 307), з 01.01.2016 начальник юридичного відділу працює дистанційно за юридичною адресою товариства (наказ від 30.12.2015 № 864), встановлено порядок здійснення управління за юридичною адресою товариства (наказ від 21.09.2016 № 400), надано посадовим особам Позивача, які працюють за місцезнаходженням товариства, право першого та другого підпису банківських та фінансових документів (наказ від 03.04.2017 № 85).

Рахунки публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» відкриті в банківських установах, розташованих на контрольованій території, що підтверджено копіями договору банківського рахунку від 30.09.2014 № Y1114/1453R/LG00, укладеного з ПАТ «ВТБ БАНК» (відділення «Харківська регіональна дирекція ПАТ «ВТБ БАНК»), договору про розрахункове обслуговування за допомогою системи «Клієнт-Банк» від 11.07.2016 № 764, договору банківського рахунку від 11.07.2016 № 145, укладених з ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», листами ПАТ «ВТБ БАНК» від 28.07.2017 № 1172/400-2 та АТ «Укрексімбанк» від 28.07.2017 № 164-1/1874 про відкриті рахунки для Позивача (т.1 а.с. 184-227).

Позивач є великим платником податків та перебуває на податковому обліку у Харківському управлінні Офісу великих платників податків ДФС.

Згідно з інформацією, зазначеною у довідці Офісу великих платників податків ДФС від 05.09.2017 № 46950/10/28-10-50-21, публічне акціонерне товариство «Луганськтепловоз» станом на 05.09.2017 не має заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами ДФС. Довідка дійсна до 15.09.2017 (т.2 а.с. 29).

Отже, Позивачем надано суду докази того, що ним дотримано всіх умов, з якими Тимчасовий порядок № 595 повязує можливість здійснення платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства, з метою виконання рішення суду та відшкодування податку на додану вартість.

Натомість Відповідачем не надано доказів існування обставин, з якими чинне законодавство повязує обовязковість зупинення чи відкладення безспірного списання коштів на виконання рішення суду та відшкодування податку на додану вартість.

З огляду на вказане, позовну вимогу про зобовязання Державної казначейської служби України здійснити дії щодо виконання виконавчого листа, виданого Луганським окружним адміністративним судом 21.12.2012 в адміністративній справі №2а/1270/4253/2012, суд вважає обґрунтованою та такою, що належить задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та, як наслідок, про необхідність задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позовні вимоги позивача, який не є субєктом владних повноважень, задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з Державної казначейської служби України судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень на користь Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» у сумі 3200,00 гривень.

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 14 вересня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» до Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_5 безпеки України, про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії щодо виконання виконавчого листа задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо неповного виконання виконавчого листа, виданого Луганським окружним адміністративним судом 21.12.2012 у справі № 2а/1270/4253/2012, в частині стягнення суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню, за декларацією за січень 2012 року в розмірі 175834,00 грн.

Зобовязати Державну казначейську службу України здійснити дії щодо повного виконання виконавчого листа, виданого Луганським окружним адміністративним судом 21.12.2012 у справі № 2а/1270/4253/2012.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної казначейської служби України (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіона, буд. 6) на користь публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» (, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, буд. 52-Б) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3200 (три тисячі двісті) гривень.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 19 вересня 2017 року.

Головуючий суддя ОСОБА_7
Суддя Суддя ОСОБА_8 ОСОБА_1