Справа № 642/3346/17
Суддя: Грінчук О. П.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 642/3346/17
Провадження № 2а/642/355/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Грінчук О.В.
за участі секретаря - Радько В.В.
представника позивача - адвокат Колесан С.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського районного військового комісаріату м. Харкова Міністерства оборони про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, вказуючи, що постановою т.в.о. військового комісара Шевченківського районного військового комісаріату м. Харкова старшого лейтенанта ОСОБА_2 № 174 від 26.06.2017р. його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 211-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн. Позивач вважає, що постанова підлягає скасуванню, як незаконна, з огляду на те, що в порушення законодавства при її складанні, у зв`язку з чим і звернувся до суду із вказаним позовом.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Суд, вивчивши надані матеріали та оцінивши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.06.2017р. т.в.о. військового комісара старшим лейтенантом ОСОБА_2 прийнято постанову № 174, з якої вбачається, що перший заступник генерального директора КП «Харківський метрополітен» ОСОБА_3 в порушення вимог п.8 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п. 37, 47 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 р. № 921 (далі - Порядок № 921), не склав проект наказу про оповіщення ОСОБА_4 та не забезпечив явку останнього до райвійськкомату, в наслідок чого скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 211-4 КУпАП у вигляді штрафу.

Оскаржувана постанова винесена за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 211-4 КУпАП відносно ОСОБА_3 , в якому зазначено, що згідно розпорядження військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №3/30 від 18.05.2017р.керівнику КП «Харківський метрополітен» було запропоновано проведення оповіщення та явку до райвійськкомату ОСОБА_4 на 2.05.2017р. о 9-00 год. Однак, перший заступник генерального директора КП «Харківський метрополітен» ОСОБА_3 в порушення вимог п.8 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п. 37, 47 Порядку № 921, не склав проект наказу про оповіщення ОСОБА_4 та не забезпечив явку останнього до райвійськкомату, в наслідок чого ОСОБА_3 скоїв адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 211-4 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 211-4 КУпАП встановлено відповідальність за незабезпечення керівниками або іншими відповідальними за військово-облікову роботу посадовими особами підприємств, установ, організацій, колективних сільськогосподарських підприємств і навчальних закладів на вимогу військових комісаріатів сповіщення військовозобов`язаних і призовників про їх виклик у військові комісаріати або перешкода зазначених посадових осіб своєчасній явці громадян на збірні пункти чи призовні дільниці

У ст.254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Також, згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

В даному випадку, протокол складний 20.06.2017р., розгляд справи з винесенням постанови відбувся 26.06.2017р. Доказів того, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи не надано.

Суд погоджується із доводами позивача про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся за його відсутністю без належного сповіщення про час і місце розгляду справи, що є грубим порушенням його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Крім того, зазначене порушення закону призвело до порушення гарантованого позивачу Конституцією України (ст. 59) права на захист.

Щодо посилання, як у протоколі про адміністративне правопорушення від 20.06.2017р. так і в оскаржуваній постанові № 174 від 26.06.2017р. на порушення позивачем вимог п.8 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п. 37, 47 Порядку № 921, через не складення проекту наказу про оповіщення ОСОБА_4 та не забезпечення явки останнього до райвійськкомату, суд зазначає наступне.

Оповіщення військовозобов`язаних та призовників на вимогу військових комісаріатів через керівників підприємств передбачене законодавством України і здійснюється у випадку, передбаченому ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме, під час призову громадян та строкову службу, призову на збори та під час мобілізації.

Так, п. 8 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що керівники підприємств, установ, організацій і навчальних закладів незалежно від підпорядкування та форм власності на вимогу військових комісаріатів забезпечують своєчасне прибуття громадян призовного віку до призовних дільниць після набрання чинності Указом Президента України щодо проведення чергового призову.

25.02.2017р. набрав чинності Указ Президента України від 24.02.2017р. № 44/2017, в якому їдеться про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби та термін проведення чергових призовів на строкову військову службу у 2017р.

А відповідно до довідки ОСОБА_4 є офіцером запасу, а не призовником.

Рішення Президента про чергову мобілізацію не було.

До того ж, у розпорядженні № 3/30 від 18.05.2017р., за невиконання якого позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, відсутнє посилання на Указ Президента від 24.02.2017р. чи на оголошення про мобілізацію.

Статтею 38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» встановлено, що в адміністративно-територіальних одиницях, де немає військових комісаріатів, відповідні органи місцевого самоврядування, керівники підприємств, установ та організацій, у тому числі навчальних закладів, незалежно від підпорядкування і форм власності зобов`язані на вимогу військових комісаріатів сповіщати призовників і військовозобов`язаних про їх виклик до військових комісаріатів, забезпечувати своєчасне прибуття за цим викликом, у семиденний строк повідомляти районні (міські) військові комісаріати про прийняття на роботу (навчання) та звільнення з роботи (навчання) призовників і військовозобов`язаних.

Оскільки на території міста Харкова та районах міста є військові комісаріати, то обов`язок оповіщення військовозобов`язаних лежить, саме на військових комісаріатах.

Крім того, Порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 р. № 921 є підзаконним актом і не може розширювати положення закону чи змінювати їх у будь-який спосіб. Тому підприємства, установи, організації зобов`язані забезпечувати оповіщення призовників та військовозобов`язаних у порядку, визначеному даним Порядком, тільки у випадках визначених законом.

Згідно ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Також, відповідно до ст. 211-4 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення виражається у незабезпеченні керівниками або іншими відповідальними за військово-облікову роботу посадовими особами підприємств, установ організацій на вимогу військових комісаріатів сповіщення військовозобов`язаних і призовників про їх виклик у військові комісаріати або перешкоді зазначених посадових осіб своєчасній явці громадян на збірні пункти чи призовні дільниці.

Тобто, диспозиція статті передбачає чітко визначені дві альтернативні дії. Разом з тим в оскаржуваній постанові вказано, що позивач не склав проект наказу та не забезпечив явку ОСОБА_4 до райвійськкомату.

Отже, дії позивача не передбачені диспозицією ч.1 ст. 211-4 КУпАП.

Так як, суб`єктом вказаного правопорушення можуть бути керівники або інші відповідальні за військово-облікову роботу посадові особи, то в порушення принципу об`єктивності військовий комісар не витребував посадову інструкцію першого заступника генерального директора КП «Харківський метрополітен» та не перевірив чи є позивач суб`єктом правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях

З викладеного вбачається, що органом (посадовою особою) який розглядав протокол про адміністративне правопорушення не було додержано вимог ст. 278 КУпАП, зокрема не досліджено: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали, тощо.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема чи наявні обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також у відповідності до ч.2 т. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно позивача та приймаючи оскаржену постанову за ст. 211-4 КУпАП, відповідачем порушено приписи ст.ст. 33, 278, 280 КУпАП, оскільки не було перевірено, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано додаткові матеріали, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Зазначені положення у відповідності до приписів вказаних статей є обов`язковими до з`ясування при розгляді справ про адміністративні правопорушення будь-яких категорій.

З огляду на вищевказане, оскаржувана позивачем постанова не може вважатись такою, що прийнята із дотриманням вимог КУпАП, чим порушено права позивача за ст. 268 КУпАП, зважаючи на вищевказані порушення, що допущені відповідною посадовою особою при її прийнятті.

З урахуванням викладеного постанова т.в.о. військового комісара Шевченківського районного військового комісаріату м. Харкова старшого лейтенанта ОСОБА_5 № 174 від 26.06.2017р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 211-4 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 51 грн. є незаконною, винесеною з порушенням вимог діючого законодавства, а тому підлягає скасуванню.

У відповідності до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн., сплачені ним при пред`явленні позову до суду.

Керуючись ст. 19, 59, 62 Конституції України, ст.ст. 33, 211-4, 256, 258, 268, 276 280, 288, 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 6, 11, 17, 18, 19, 69-71, 87, 94, 158, 160-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_3 до Шевченківського районного військового комісаріату м. Харкова Міністерства оборони України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову № 174 від 26.06.2017р., винесену т.в.о. військового комісара Шевченківського районного військового комісаріату м. Харкова старшим лейтенантом Семененко О.О. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 211-4 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області стягнути судові витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського районного військового комісаріату м. Харкова ( АДРЕСА_1 , код ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , і.н. НОМЕР_1 ) у розмір 640 грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного адміністративного суду Харківської області протягом 10 днів.
Суддя Грінчук О.П.