Справа № 806/2225/17
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року Житомир справа № 806/2225/17

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Липи В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діва-Агролан" до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправним та скасування постанов про арешт коштів,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Діва-Агролан" звернулося до суду з позовом до УДВС ГУЮ в Житомирській області про визнання протиправним та скасування постанов про арешт коштів.

В обґрунтування позову зазначив, що 19.09.2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.4 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", однак постанови про накладення арешту на кошти товариства в частині стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій не скасовано. Вважає постанови про накладення арешту на кошти боржника від 26.08.2016 р., 21.06.2016р., 25.07.2016 р. в частині накладення арешту на кошти ТОВ "Діва-Агролан" в сумі 61771 грн.48 коп. (виконавчий збір) та в сумі 17 грн.72 коп. (витрати на проведення виконавчих дій) протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Проти позову заперечує з мотивів, викладених в письмових запереченнях.

Справа розглядається судом за наявними у ній доказами на підставі положень статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з таких підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебувало зведене виконавче провадження ВП №51436436 від 27.08.2015 року з примусового виконання:

- наказу Господарського суду Житомирського області №906/552/15 від 19.06.2015 р. про стягнення на користь ТОВ "Агроцентр-Галичина" боргу в сумі 52547,13 грн. (ВП №48304240 від 30.07.2015 р.);

- наказу Господарського суду Житомирського області №906/309/15 від 03.06.2015 р. про стягнення на користь ТОВ "Трейд-Агрохім"боргу в сумі 338073, 45 грн. (ВП №48560842 від 27.08.2015 р.);

- наказу Господарського суду Сумської області №920/1724/15 від 17.12.2015 р. про стягнення на користь ПАТ "Компанія Райз" боргу в сумі 617714, 79 грн. (ВП №51147140 від 06.05.2016 р.).

Враховуючи невиконання рішень суду у встановлений для самостійного виконання термін начальником відділу ДВС Червоноармійського РУЮ Вознюком Є.Ю. винесені постанови :

16.05.2016 - про стягнення виконавчого збору в сумі 61771,48 грн. (ВП №51147140);

16.05.2016 - про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 17,72 грн. (ВП №51147140);

14.10.2015 - про стягнення виконавчого збору в сумі 33807,35 грн. (ВП №48560842);

14.10.2016 - про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 17,72 грн. (ВП №48560842);

18.08.2015 - про стягнення виконавчого збору в сумі 52541,71 грн. (ВП №48304240);

18.10.2016 - про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 17,72 грн.(ВП №48304240);

21.06.2016 р., 25.07.2016 р. та 26.08.2016 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області винесені постанови про арешт коштів боржника в межах суми 1479246,56 грн.

19.09.2016 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області були винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.4 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчих провадженнях ВП №48304240, ВП №48560842, ВП №51147140.

24.02.2017 року позивач звернувся з листом до начальника ВПВР Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Невмержицького О.О. про скасування постанов про арешт коштів боржника ВП №51436436 від 26.08.2016 р., від 25.07.2016 р., від 21.06.2016 р. в частині накладення арешту на кошти ТОВ "Діва-Агролан" в сумі 61771,48 грн. виконавчого збору та в сумі 17,72 грн. витрати на проведення виконавчих дій.

Листом №3.2/4204 від 24.03.2017 року начальник відділу примусового виконання рішень повідомив позивача, що підстави для скасування зазначених постанов про арешт коштів боржника відсутні, оскільки виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій не стягнуті, та повідомлено, що арешти можуть бути зняті за рішенням суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-ХІV від 21.04.1999 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст.6 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-ХІV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до Закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-ХІV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV визначені особливості виконання рішень у разі відкриття кількох виконавчих проваджень щодо одного боржника.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV передбачено, що у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

За приписами ч. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч.1 ст.50 цього ж Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

В контексті наведеного суд відмічає, що державний виконавець, у разі завершення виконавчого провадження, одночасно скасовує інші вжиті заходи примусового виконання рішення, в тому числі і зняття арешту, накладеного на майно чи кошти боржника.

З матеріалів справи вбачається, що у постановах про повернення виконавчого документа стягувачеві від 19.09.2016 р. державним виконавцем не було зазначено про зняття арешту, накладеного на кошти боржника.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 28 Закону України №606-XIV, у разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Частиною 5 ст. 41 Закону України №606-XIV передбачено, що постанова про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності їх примусового стягнення згідно з вимогами цього Закону. Зазначена постанова надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ним у порядку, встановленому цим Законом.

З системного аналізу зазначених норм Закону України №606-XIV, суд приходить до висновку, що чинним законодавством України передбачений окремий порядок відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору з боржника або постанови про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, як окремого виконавчого документу. При цьому, підставою для виділення постанови про стягнення виконавчого збору, в разі його несплати боржником, в окреме провадження та відкриття провадження з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору з боржника є, в тому числі, завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 47 Закону України №606-XIV.

Оскільки виконавчі провадження були завершені на підставі приписів п. 4 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV, то виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій, державний виконавець повинен був виділити в окреме виконавче провадження та винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.71, 128, 159-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ВП №51436436 від 21.06.2016 р., від 25.07.2016р. та від 26.08.2016 р. про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на кошти ТОВ "Діва-Агролан" в сумі 61771, 48 грн. (виконавчий збір) та в сумі 17,72 грн. (витрати на проведення виконавчих дій).

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.А. Липа