Справа № 357/12171/16-а
Суддя: Кузьмишина О.М.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

20 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2017 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про визнання протиправною бездіяльність та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з цим позовом, зазначивши, що є учасником бойових дій відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 20.02.2015 року, та має право на пільги, встановлені законодавством України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій. Згідно із вимогами ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій повинна щорічно до 5 травня виплачуватися разова грошова допомога у разі п'яти мінімальних пенсій за віком. Однак вважає, що у повному обсязі таку допомогу йому виплачено не було. Тому просить суд визнати протиправною бездіяльність управління праці та соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області щодо перерахунку щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі встановленого ст.12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік - протиправною, зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій за 2016 рік, з урахуванням фактично раніше виплачених сум грошової допомоги до 5 травня 2016 року.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2017 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Приймаючи рішення про залишення адміністративного позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України строк на звернення до суду без поважних причин.

Колегія суддів не погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 107 КАС України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом даного спору є зобов'язання відповідача здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2016 рік відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

З матеріалів справи вбачається, що одноразову допомогу позивач отримав 12.04.2016 року.

Обґрунтовуючи пропуск строку на звернення до суду, позивач вказує, що вважаючи, що її виплата була проведена у розмірі, меншому, ніж встановлено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», він звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок такої допомоги та провести її виплату у розмірі, визначеному вказаним Законом.

Листом від 04.10.2016 року відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку допомоги.

У зв'язку цим він 03.11.2016 року звернувся з даним позовом до суду.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що після отримання одноразової грошової допомоги позивач з метою врегулювання спору в досудовому порядку звернувся до відповідача з відповідною заявою, на що отримав відмову, що стала підставою для звернення до суду з даним позовом в передбачений ст. 99 КАС України, а тому висновок суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку на звернення до суду є помилковим.

Виходячи з цього, відсутні підстави для застосування наслідків, передбачених ст. 100 КАС України, а тому висновок суду першої інстанції про залишення адміністративного позову без розгляду є необґрунтованим.

Згідно з ч. 4 ст. 6 КАС України ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Суд першої інстанції вказані обставини не врахував, внаслідок чого без з'ясування всіх обставин справи застосував до спірних правовідносин ст. 100 КАС України та залишив адміністративний позов без розгляду.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п. 3 ч. 1 статті 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Стаття 204 КАС України встановлює підстави для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Такими підставами є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги позивача спростовують висновки, покладені в основу рішення суду першої інстанції, прийнятого з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з'ясуванні обставин, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу належить скасувати. Справу належить направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 107, 197, 199, 204, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2017 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя Кузьмишина О.М.

Судді: Шелест С.Б.

Глущенко Я.Б.