Справа № 815/3810/17
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3810/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Глуханчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Приморський відділ поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, про визнання протиправним та скасування пункту 2 наказу від 12 червня 2017 року №1924,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Приморський відділ поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, про визнання протиправним та скасування пункту 2 наказу від 12 червня 2017 року №1924 про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив про те, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області від 12 червня 2017 року №1924 йому оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді «неповної посадової відповідності». На думку позивача, накладення на нього дисциплінарного стягнення є протиправним, оскільки матеріали, які були підставою для винесення наказу №1924 від 12 червня 2017 року, свідчать про те, що наказ складений з порушенням норм чинного законодавства, що регламентує діяльність органів Національної поліції України. Так, позивач зазначає, що він був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за грубе порушення ст. 8 Дисциплінарного статуту ОВС України, яке виразилось у нездійсненні щоденного, жорсткого контролю за підлеглими, неприйнятті діючих заходів до недопущення порушень законності, що в подальшому призвело до затримання його підлеглого. Однак, позивач не був назначений на керівну посаду начальника сектору, а лише тимчасово виконував його обовязки. Крім того, позивач вказує на те, що відповідно до ч. 1 ст. 16 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо керівнику, однак цей строк було пропущено. Також позивач наголошує на тому, що незважаючи на обовязковість проведення службового розслідування при накладенні дисциплінарного стягнення, воно не було проведено, а отже, позивач не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. В наказі не міститься вказівок на те, які конкретно дії були скоєні позивачем, яка його вина в затриманні поліцейського відділу. Також, на думку позивача, дисциплінарне стягнення було накладено необґрунтовано, адже не було взято до уваги тяжкість проступку, обставини його скоєння, заподіяну шкоду, першочергову поведінку особи та визнання нею вини, його відношенням до виконання службових обовязків, рівень кваліфікації.

Отже, вважаючи накладення дисциплінарного стягнення неправомірним, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Під час судового розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача під час судового розгляду справи позов не визнав, надав заперечення відповідно до яких зазначив, що підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало порушення ним вимог ст. 8 Дисциплінарного статуту ОВС України, внаслідок недостатнього контролю за поведінкою підлеглих. Відповідач вважає, що накладення на позивача дисциплінарного стягнення відбулось з дотриманням встановлених Дисциплінарним статутом порядку та строків, за допущений поліцейським дисциплінарний проступок, отже підстави для задоволення позову відсутні.

З боку третьої особи представник у судове засідання, призначене на 31 серпня 2017 року не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином на своєчасно; письмові заперечення на позов не надходили.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, після надання сторонами пояснень по справі, суд ухвалив рішення розглянути справу в порядку письмового провадження 19 вересня 2017 року за наявними у ній письмовими доказами та запереченнями.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступні обставини та факти.

Позивач ОСОБА_1 проходить службу на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Портофранківського відділення поліції Приморського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області від 13 березня 2017 року № 757, відповідно до статті 69 Закону України «Про Національну поліцію», на старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 покладено тимчасове виконання обовязків за не вакантною посадою начальника сектору превенції Приморського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області з 06 березня по 06 травня 2017 року (а.с. 31).

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області від 12 червня 2017 року №1924 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області» (частина друга), за грубі порушення вимог ст. 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-ІV, що виразилось у нездійсненні повсякденного жорсткого контролю за підлеглими, невжитті дієвих заходів щодо недопущення порушень законності, що призвело до затримання лейтенанта поліції ОСОБА_2 за вимагання та отримання неправомірної вигоди, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 попереджено про неповну посадову відповідність (а.с. 32-34).

З наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності в частині, що стосується ОСОБА_1А, позивача ознайомлено під розписку 21 червня 2017 року.

Однак, позивач вважає, що його притягнуто до дисциплінарної відповідальності безпідставно та з порушенням встановленого порядку, відтак, не погоджуючись з наказом від 12 червня 2017 року №1924 в частині, що його стосується, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (ч. 1 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію»).

У відповідності з пп. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобовязаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обовязки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обовязків, наказів керівництва.

За приписами статті 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 9 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 року № 901-VIII визначено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Судом встановлено, що притягненню позивача до дисциплінарної відповідальності передували наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 квітня 2017 року до Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшла інформація про те, що працівниками прокуратури Одеської області разом з УСБУ в Одеській області в рамках кримінального провадження №0000416 від 29 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 Кримінального кодексу України, затримано дільничного офіцера поліції Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_2

За вказаним фактом, наказом начальника до Головного управління Національної поліції в Одеській області від 14 квітня 2017 року №1237, призначено службове розслідування, проведення якого доручено ВІОС УКЗ ГУНП (а.с. 36-37).

За доповідною запискою начальника УКЗ ГУНП в Одеській області від 12 травня 2017 року, строк проведення службового розслідування продовжувався (а.с. 40).

09 червня 2017 року начальником Головного управління Національної поліції в Одеській області затверджено Висновок службового розслідування за фактом надзвичайної події за участю дільничного офіцера поліції сектору превенції Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_2

Відповідно до висновку службового розслідування, службовим розслідуванням також встановлено, що протиправні дії лейтенанта поліції ОСОБА_2, спрямовані на отримання неправомірної вигоди, а також не вихід його на службу після звільнення з Одеського слідчого ізолятора відбулись внаслідок недостатнього контролю за поведінкою підлеглих з боку старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, на якого наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 13 березня 2017 року №757 покладено тимчасове виконання обовязків начальника сектору превенції Приморського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області.

З цих підстав, у висновку службового розслідування стосовно ОСОБА_1 наведено наступний висновок: за грубі порушення вимог ст. 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-ІV, що виразилось у нездійсненні повсякденного жорсткого контролю за підлеглими, невжитті дієвих заходів щодо недопущення порушень законності, що у подальшому і призвело до затримання лейтенанта поліції ОСОБА_2 за вимагання та отримання неправомірної вигоди, дільничного офіцера поліції сектору превенції Портофранківського відділення поліції Приморського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 попередити про неповну посадову відповідність (а.с. 51-55).

На підставі викладеного, пунктом 2 наказу начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області від 12 червня 2017 року №1924, на дільничного офіцера поліції сектору превенції Портофранківського відділення поліції Приморського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність. Підставою накладення дисциплінарного стягнення, відповідно до проведеного службового розслідування, стало грубе порушення вимог ст. 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Надаючи оцінку наведеним обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно положень статті 69 Закону України «Про Національну поліцію», у звязку зі службовою необхідністю на поліцейського, який займає штатну посаду, може бути покладено тимчасове виконання обовязків за іншою посадою, а саме: 1) вакантною - за його згодою; 2) невакантною - у разі тимчасової відсутності або внаслідок усунення чи відсторонення від посади поліцейського, який займає таку посаду, незалежно від його згоди (ч. 1). Безперервний строк тимчасового виконання обовязків не повинен перевищувати чотирьох місяців (ч. 2). Тимчасове виконання обовязків покладається на поліцейських письмовим наказом керівника органу (закладу, установи) поліції, який уповноважений призначати на відповідну посаду згідно з цим Законом (ч. 3).

Як вбачається з матеріалів справи, наказом начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області від 13 березня 2017 року № 757, відповідно до статті 69 Закону України «Про Національну поліцію», на старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 покладено тимчасове виконання обовязків за не вакантною посадою начальника сектору превенції Приморського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області з 06 березня по 06 травня 2017 року.

Відповідно до статті 3 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, начальник - особа начальницького складу, яка має право віддавати накази та розпорядження, застосовувати заохочення і накладати дисциплінарні стягнення або порушувати клопотання про це перед старшим прямим начальником.

Начальники, яким особи рядового і начальницького складу підпорядковані по службі хоча б тимчасово, якщо про це оголошено наказом, вважаються прямими.

Найближчий до підлеглого прямий начальник є його безпосереднім начальником.

У разі тимчасового виконання обов'язків, якщо про це оголошено наказом, начальник користується дисциплінарною владою, передбаченою посадою, яку він обіймає тимчасово.

Отже, на момент виникнення спірних правовідносин, позивач виконував обовязки начальника сектору превенції Приморського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області та був наділений дисциплінарною владою, передбаченою для зазначеної посади.

Таким чином, на час надзвичайної події за участі дільничного офіцера поліції сектора превенції Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_2, старший лейтенант поліції ОСОБА_1, відповідно до покладених на нього обовязків начальника сектору, вважався прямим та безпосереднім начальником вказаного офіцера поліції.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено поняття дисциплінарного проступку, а саме: дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Статтею 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено обовязки начальника. Так, начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати. Начальник зобов'язаний бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов'язків, честь і гідність, заохочувати розумну ініціативу, самостійність, старанність у службі, уміло застосовувати заходи дисциплінарного впливу.

Особливу увагу начальник повинен приділяти вивченню індивідуальних якостей підлеглих, дотриманню статутних відносин між ними, створенню здорового морально-психологічного клімату в колективі, його згуртуванню, своєчасному запобіганню порушенням службової дисципліни та виявленню причин їх учинення, формуванню нетерпимого ставлення до порушників, враховуючи при цьому думку колективу та громадськості.

Начальник зобов'язаний попередити про неприпустимість порушення службової дисципліни, а в разі вчинення підлеглим таких діянь за необхідності накласти на винного дисциплінарне стягнення або порушити клопотання про накладення стягнення старшим прямим начальником.

Старші за званням та посадою в усіх випадках зобов'язані вимагати від молодших дотримання службової дисципліни, зокрема, правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету.

Отже, начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати.

При цьому, одним із засобів досягнення службової дисципліни, відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту, є вимогливість начальників до підлеглих, постійна турбота про них.

Позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог ст. 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, що виразилось у нездійсненні повсякденного контролю за підлеглими, невжитті дієвих заходів щодо недопущення порушень законності, що призвело до затримання його підлеглого - лейтенанта поліції ОСОБА_2

У своїх поясненнях, наданих УКЗ ГУНП в Одеській області під час проведення службового розслідування, позивач зазначив, що про затримання лейтенанта поліції ОСОБА_2 йому стало відомо 14 квітня 2017 року близько 10:30 год. Обставини скоєння кримінального правопорушення, за яким підозрюється його підлеглий, йому невідомі (а.с. 46-47).

Згідно зі ст. 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Так, зі змісту висновку службового розслідування вбачається, що протиправні дії лейтенанта поліції ОСОБА_2, спрямовані на отримання неправомірної вигоди, а також не вихід його на службу після звільнення з Одеського слідчого ізолятора відбулись внаслідок недостатнього контролю за поведінкою підлеглих з боку старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, на якого наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 13 березня 2017 року №757 покладено тимчасове виконання обовязків начальника сектору превенції Приморського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області.

При цьому, з матеріалів справи, а саме послужного списку ОСОБА_1, судом встановлено, що позивач вже притягувався до дисциплінарної відповідальності за безконтрольність за діями підлеглого. Наказом ГУ МВС в Одеській області №3231 від 14 вересня 2015 року позивача було попереджено про неповну посадову відповідність.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що позивач, будучи зобов'язаним, як поліцейський, відповідно до ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» професійно виконувати свої службові обовязки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обовязків, та як, начальник - контролювати стан службової дисципліни, допустив певну непрофесійність у виконанні своїх обовязків шляхом недостатнього контролю за поведінкою підлеглих, що призвело до надзвичайної події, за участі його підлеглого.

З огляду на зазначене, суд вважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність є співмірним вчиненому ним проступку, сутність якого полягає у неналежному виконанні службової дисципліни, а саме неналежного виконання обовязків начальника, передбачених ст. 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Що стосується доводів позивача про порушення порядку накладення дисциплінарного стягнення в частині не проведення службового розслідування та недотримання строків накладення дисциплінарного стягнення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

З приводу зазначеного, судом встановлено, що передумовою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності виявилась надзвичайна подія за участю дільничного офіцера поліції сектору превенції Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_2

За вказаним фактом, наказом начальника до Головного управління Національної поліції в Одеській області від 14 квітня 2017 року №1237 призначено службове розслідування, термін якого було продовжено на один місць. Службовим розслідуванням встановлено, що надзвичайна подія за участю дільничного офіцера поліції сектору превенції Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 стала можливою внаслідок недостатнього контролю за поведінкою підлеглих з боку старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1

Отже, обставини дисциплінарного проступку, учиненого позивачем з'ясовані в межах службового розслідування, призначеного за фактом, наказом начальника до Головного управління Національної поліції в Одеській області від 14 квітня 2017 року №1237.

Відповідно до ст. 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З приводу зазначеного, судом встановлено, що наказ від 12 червня 2017 року №1924 про притягнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, виданий не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування 09 червня 2017 року.

Отже, строк накладення на позивача дисциплінарного стягнення відповідачем не порушено.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Між тим, судом не встановлено наявність порушеного права позивача у визначений ним спосіб з боку відповідача, що в свою чергу є підставою для прийняття рішення про відмову у позові.

Під час розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З наведених підстав, суд вважає, що доводи позивача не знайшли підтвердження в наданих до суду матеріалах та нормах діючого законодавства, відтак у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 11, 23, 69, 71, 86, 94, 122, 128, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Приморський відділ поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, про визнання протиправним та скасування пункту 2 наказу від 12 червня 2017 року №1924 - відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у строк, встановлений статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Глуханчук