Справа № 295/3817/17
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенцова Л.М.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
ПОСТАНОВА
іменем України

"21" вересня 2017 р. Справа № 295/3817/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Капустинського М.М.
суддів: Моніча Б.С.
Охрімчук І.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Міністерства оборони України на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "29" травня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 29.05.2017 р. позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи з 18.07.2006 року внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 03.03.2017 р. №20. Зобов`язано Міністерство оборони України вирішити питання про призначення та виплату ОСОБА_1 як інваліду ІІ групи з 18.07.2006 року внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, одноразову грошову допомогу у розмірі 54 місячного грошового забезпечення, встановленого ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на день звільнення його з військової служби, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №499, з урахуванням виплаченої раніше суми обов`язкового особистого державного страхування при встановленні ІІІ групи інвалідності. Зобов`язано Міністерство оборони України подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили.
Не погоджуючись з ухваленою постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Богунського районного суду м. Житомира від 29.05.2017 р. змінити. Абзац третій резолютивної частини постанови Богунського районного суду м. Житомира від 29.05.2017 р. викласти наступним чином: Зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 як інваліду ІІ групи з 18.07.2006 року внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, одноразову грошову допомогу у розмірі 54 місячного грошового забезпечення, встановленого ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на день звільнення його з військової служби, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. №499, з урахуванням виплаченої раніше суми обов`язкового особистого державного страхування при встановленні ІІІ групи інвалідності.
В апеляційній скарзі Міністерство оборони України, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що виплата страхових сум здійснювалася Національною акціонерною страховою компанією "ОРАНТА" за рахунок коштів державного бюджету, що виділялися Міністерству оборони та іншими військовим формуванням. Право військовослужбовців на отримання одноразової грошової допомоги виникло лише з 01.01.2007р. у відповідності до Закону України від 03.11.2006р. №328-V.
Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, а апеляційну скаргу Міністерства оборони України - без задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 по 08.08.2005р. проходив військову службу в Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 та звільнений в запас. Свідоцтвом про хворобу ВЛК військової частини НОМЕР_2 від 13.05.2005р. №48 встановлено, що отримана травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби та 21.06.2005 р. міською медико-соціальною експертною комісією встановлено третю групу інвалідності з 10.06.2005 р..
На час встановлення третьої групи інвалідності позивач мав право на отримання державного особистого страхування, відповідно до ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та 16.12.2005 р. отримав страхове відшкодування з обов`язкового особистого страхування військовослужбовців Міністерства оборони України в сумі 5100 гривень.
18.06.2007 р. позивачу встановлено другу групу інвалідності, а 21.06.2010 р. другу групу інвалідності встановлено повторно. В свою чергу, 07.07.2016 р. Управлінням праці та соціального захисту населення Богунської районної ради ОСОБА_1 встановлено статус інваліда війни 2 групи, що стало підставою для звернення до Міністерства оборони України з проханням вирішити питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи з 18.06.2007р. відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. №499 з урахуванням раніше виплаченої суми обов"язкового особистого державного страхування.
Колегією суддів встановлено, що постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2016 р. постанову Богунського районного суду м. Житомира від 14.11.2016р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову Богунського районного суду м. Житомира від 14.11.2016 р. скасовано та прийнято нову постанову - про задоволення позову. Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи з 18.06.2007 р., оформлене протоколом засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 19.08.2016 р. №69. Зобов`язано Міністерство оборони України вирішити питання про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи з 18.06.2007 р. внаслідок поранення (контузія) і захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. №499 з урахуванням раніше виплаченої суми обов"язкового особистого державного страхування.
Згідно з ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
На виконання зазначенгого судового рішення, 26.01.2017 р. позивач вдруге звернувся із заявою до військового комісара Житомирського об`єднаного міського військового комісаріату про виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку із отриманням з 18.06.2007р. 2-ї групи інвалідності (а.с.37)
Протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військово-службовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби №20 від 03.03.2017р. позивачу знову було відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги. (а.с.38).
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті (п.4 ч.2 ст.16 Закону України від 20.12.1991 №2011- XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", далі - Закон № 2011- XII).
Відповідно до ст.16 Закону № 2011-ХІІ (у редакції, чинній на час звільнення позивача з військової служби та встановлення III групи інвалідності з 10.06.2005 р.) військовослужбовці, а також військовозобов`язані, призвані на збори, підлягають державному обов`язковому особистому страхуванню на випадок загибелі або смерті в розмірі 100-кратного мінімального прожиткового рівня населення України на час загибелі або смерті, а також в разі поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних у період проходження служби (зборів), у розмірі, залежному від ступеня втрати працездатності, що визначається у відсотковому відношенні від загальної суми страхування на випадок загибелі або смерті. Умови страхування і порядок виплат страхових сум військовослужбовцям і військовозобов`язаним, призваним на збори, та членам їх сімей встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Підпунктом б пункту 6 Умов встановлено, що HACK Оранта виплачує страхові суми у разі втрати застрахованим працездатності, що сталася внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних в період проходження служби (зборів), - у розмірі залежно від ступеня втрати працездатності, що визначається у процентному відношенні до загальної суми страхування на випадок загибелі або смерті.
Згідно з ч.2 ст.16 Закону № 2011-ХІІ (у редакції, чинній на час встановлення позивачу 2 групи інвалідності з 18.06.2007 р.) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
У відповідності до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. №975 Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві ( Далі Порядок 975), чинної на час звернення позивача до відповідача із заявою про виплату одноразової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Разом із тим колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині дати призначення та виплати одноразової грошової допомоги, а саме з 18.07.2006р..
Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії (ч.2 п. 3 Порядку 975 ).
Разом з тим, надаючи офіційне тлумачення положень ст.58 Конституції України Конституційний Суд України в рішенні від 09.02.1999 у справі №1-рп/99 зазначив, що принцип, закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, а тому колегія суддів приходить до висновку, що до спірних правовідносин застосуванню підлягає Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб" (далі - Постанова 499 або Порядок 499 відповідно). Пунктом 2 постанови №499 встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 1 січня 2007 року, здійснюється згідно з Порядком.
Згідно з підпунктом 2 пункту 2 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), зокрема інвалідам III групи, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби у розмірі 48- місячного грошового забезпечення, а інвалідам II групи - у розмірі 54-місячного грошового забезпечення.
Водночас, у пункті 2 Порядку 499 також зазначено, що у разі встановлення більшого відсотка втрати працездатності або в разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Отже, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності, передбачене частиною 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", настало з моменту встановлення йому 2 групи інвалідності з 18.06.2007 року.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 18.11.2014 р. № 21-446а14 та від 21.04.2015 р. № 21-135а15.
Окрім того, в постанові Верховного Суду України від 10.03.2015 року по справі №21-563а14, суд проаналізувавши положення редакцій статті 16 Закону №2011-XII дійшов висновку, що суд застосував саме те (нове) законодавство, яке було чинним на час встановлення особі вищої групи інвалідності і дійшов висновку, що обов`язкове особисте державне страхування та одноразова грошова допомога є двома рівнозначними компенсаційними механізмами соціального захисту військовослужбовців, які спрямовані на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
У разі встановлення військовослужбовцю більшого відсотка втрати працездатності або у разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, у нього виникає право на отримання відповідної допомоги, яка виплачується йому з урахуванням виплаченої раніше суми обов`язкового особистого державного страхування або одноразової грошової допомоги.
Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.
Отже, одноразова грошова допомога у зв`язку зі встановленням ОСОБА_1 інвалідності 2 групи, з 18.06.2007 року, внаслідок травми пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, повинна бути призначена і виплачена відповідачем у розмірі 54 місячного грошового забезпечення, встановленого ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", з урахуванням виплаченої раніше суми обов`язкового особистого державного страхування.
Відповідно до п.1 ст.201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає за необхідне постанову Богунського районного суду від 29.05.2017р. змінити в частині дати, з якої здійснити призначення та виплату одноразової грошової допомоги, а також - виключити з третього абзацу її резолютивної частини словосполучення: "вирішити питання" та "у розмірі 54 місячного грошового забезпечення". Зазначене виключення колегія суддів обгрунтовує тим, що відмова Відповідача у вирішенні питання про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи, раніше судом визнавалася протиправною. Іншого ж варіанту поведінки (у прийнятті рішення) у Відповідача, як суб"єкта владних повноважень, за законом не існує, тому суд має повне право зобов"язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист законних прав і свобод позивача, оскільки це і є завданням адміністративного судочинства.
Разом з тим, слід зазначити, що в розумінні Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги №499 відповідач зобов`язаний у відповідності до судового рішення провести виплату вказаної грошової допомоги. Вжитий в позові термін "нарахувати" не змінює правої природи дій відповідача, які він має вчинити з метою поновлення прав позивача.
В решті постанова суду винесена з дотриманням вимог матеріального та процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Богунського районного суду м. Житомира від "29" травня 2017 р. змінити, виклавши третій абзац її резолютивної частини в наступній редакції:
"Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу як інваліду 2 групи з 18.06.2007 р. внаслідок травми, пов"язаної з виконанням обов"язків військової служби, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 з урахуванням раніше виплаченої суми обов"язкового особистого державного страхування.
В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Б.С. Моніч

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу/відповідачам: Міністерство оборони України пр-т Повітрофлотський,6,м.Київ,03168
4-третій особі: Житомирський обласний військовий комісаріат - вул. С.Параджанова,4,м.Житомир,10001,