Справа № 826/1398/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/1398/16

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 вересня 2017 року № 826/1398/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (далі – позивач, ПАТ «Укрнафта») з позовом до Міжрегіонального головного управління ДФС – Центрального офісу з обслуговування великих платників (далі – відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення застосування фінансових санкцій від 13.01.2016 №991/0164/2810, складене відповідачем.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне рішення прийнято на підставі акту фактичної перевірки, під час якої встановлено факт реалізації тютюнових виробів за цінами вищими від максимальної роздрібної ціни, встановленої виробником, чим, на думку відповідача, порушено ст.11-1 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР. На думку позивача, вказані висновки акту перевірки не відповідають нормам чинного законодавства, оскільки при здійсненні розрахунку ПАТ «Укрнафта» не порушується умова, за якою ціни тютюнових виробів не повинні бути вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, а отже відсутні підстави для застосування до позивача фінансових санкцій за порушення ст.11-1 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР, у зв’язку з чим позивач вважає прийняте рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що висновки акту перевірки є законними та обґрунтованими, винесеним у межах та на підставі наявних у контролюючого органу повноважень, з урахуванням встановленого факту порушення позивачем максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби при здійсненні роздрібної торгівлі, тому підстав для скасування спірного рішення не має.

Водночас, під час розгляду адміністративної справи, відповідно до положень ст.55 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) було допущено процесуальне правонаступництво та замінено МГУ Міндоходів - ЦО з обслуговування ВП на його правонаступника Офіс великих платників податків ДФС.

З урахуванням положень частини 4 статті 122 КАС України, за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ГУ ДФС у Рівненській області, згідно наказу від 15.12.2015 №767, направлень №420, №421, проведено фактичну перевірку магазину на АЗС №17/008, що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Обарів, вул. Ринкова, 1, та належить ПАТ «Укрнафта», за наслідками якої складено акт від 16.12.2015 №191/21/00135390.

Перевіркою встановлено факт здійснення торгівлі тютюновими виробами за цінами вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками, збільшеними на суму акцизного податку з реалізації через роздрібну мережу, чим, на думку податкового органу, порушено статтю 11-1, частину 13 статті 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР.

ГУ ДФС у Рівненській області направлено матеріали фактичної перевірки позивача до Міжрегіонального головного управління ДФС – Центрального офісу з обслуговування великих платників для прийняття рішення.

На підставі отриманих матеріалів та висновків, викладених в акті перевірки, відповідачем прийнято рішення від 13.01.2016 №991/0164/2810, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у вигляді штрафу в розмірі 10 000,00грн. за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлені виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів. Вказана санкція застосована на підставі абзацу 14 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР.

Позивач, вважаючи вказане рішення незаконним та таким, що порушує його законні права та інтереси, звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України, є Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР).

Згідно з частинами 1, 2 статті 11-1 Закону №481/95-ВР встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.

Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.

Відповідно до підпункту 14.1.106 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України максимальні роздрібні ціни - ціни, встановлені на підакцизні товари (продукцію з урахуванням усіх видів податків (зборів). Акцизний податок з реалізованих суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів не включається до максимальної роздрібної ціни.

Максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію) встановлюються виробниками або імпортерами товарів (продукції) шляхом декларування таких цін у порядку, встановленому цим Кодексом. Продаж суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, на які встановлюються максимальні роздрібні ціни, не може здійснюватися за цінами, вищими за максимальні роздрібні ціни, збільшені на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Як свідчать матеріали справи, під час проведення фактичної перевірки в магазині на АЗС №17/008, що знаходиться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Обарів, вул. Ринкова, 1, виявлено реалізацію сигарет «Magna» виробництва ПАТ «Джей Ті Інтернешнл Україна», дата виробництва – 11.07.2015, марка акцизного податку – 16 Абук180746 ТВ/ЗФ 15/3, ціна вказана на пачці – 13,00 грн., за ціною вищою від встановлених максимальних цін.

При цьому, продавцем-оператором в магазині на АЗС №17/008 проведено розрахункову операцію на суму 13,68 грн.

Податковим органом з метою забезпечення єдиного підходу для визначення та сплати акцизного податку з роздрібного продажу враховано лист ДФС України від 20.01.2015 №1519/7/99-99-19-03-03-17, в якому зазначено, що роздрібна ціна тютюнових виробів, що реалізується в роздрібній торгівельній мережі та вище якої не може здійснюватись їх продаж, формується наступним чином: Обчислення граничної роздрібної ціни тютюнових виробів (ГРЦТВ): ГРЦТВ = МРЦ:100х105. Фактична роздрібна ціна, за якою продають тютюнові вироби (ФРЦТВ) має дорівнювати або бути меншою, ніж ГРЦТВ. В даному випадку, ГРЦТВ=13,00грн.:100х105=13,65.

Підпунктом 14.1.4 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

В силу вимог підпункту 9.1.4 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України акцизний податок належить до загальнодержавних податків.

Згідно із підпунктом 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування акцизним податком є, зокрема, операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відповідно до пункту 215.1 статті 215 Податкового кодексу України до підакцизних товарів належать, серед іншого, тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну.

Поряд з цим, підпунктом 214.1.4 пункту 214.1 статті 214 Податкового кодексу України визначено, що у разі обчислення податку із застосуванням адвалорних ставок базою оподаткування є: вартість (з податком на додану вартість та без урахування акцизного податку з реалізації суб’єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу.

Підпунктом 215.3.10 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент продажу цигарок) визначено, що для пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, реалізованих відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставка податку становить 5 відсотків.

Згідно із пунктом 28.2 статті 28 Податкового кодексу України відносною (адвалорною) визнається ставка податку, згідно з якою розмір податкових нарахувань встановлюється у відсотковому або кратному відношенні до одиниці вартісного виміру бази оподаткування.

Разом з тим, пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України визначає, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб’єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв’язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб’єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

З аналізу наведених норм податкового законодавства вбачається, що максимальна роздрібна ціна, зазначена на пачці тютюнових виробів, не є базою оподаткування акцизним податком, оскільки такою базою оподаткування акцизним податком є вартість реалізованих підакцизних товарів (пп.214.1.4 п.214.1 ст.214 ПК України), та не є базою оподаткування ПДВ, оскільки база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п.188.1 ст.188 ПК України). Максимальна роздрібна ціна, зазначена на пачці тютюнових виробів виробником або імпортером, не є договірною вартістю, оскільки пачка тютюнових виробів не реалізується по такій максимальній роздрібній ціні.

Тобто, враховуючи те, що базою оподаткування ПДВ при продажу у роздріб тютюнових виробів є вартість реалізованих таких підакцизних товарів, з урахуванням акцизного збору, ціна роздрібного продажу розраховується продавцем підакцизних товарів самостійно, з обов’язковим дотриманням умови, встановленої підпунктом 14.1.106 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України: продаж суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, на які встановлюються максимальні роздрібні ціни, не може здійснюватися за цінами, вищими за максимальні роздрібні ціни, збільшені на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Таким чином, податковим законодавством визначено, що максимальні роздрібні ціни збільшуються не на ставку акцизного податку від максимальних роздрібних цін, а на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів, яка має визначатися за формулою: сума акцизного податку = база оподаткування*5% (ставка акцизного податку згідно пп.215.3.10 п.215.3 ст.215 ПК України); при цьому база оподаткування у відповідності до підпункту 214.1.4 пункту 214.1 статті 214 Податкового кодексу України визначена як вартість реалізованих підакцизних товарів.

Отже, приймаючи до уваги, що базою оподаткування акцизним податком з реалізації підакцизних товарів, що здійснюється суб’єктами господарювання роздрібної торгівлі, є вартість (з ПДВ) реалізованих підакцизних товарів, а не максимальні роздрібні ціни, визначення розміру фактичних роздрібних цін на тютюнові вироби, перевищення якого призводить до порушення підпункту 14.1.106 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, має здійснюватися з розрахунку максимальної роздрібної ціни, встановленої виробником або імпортером підакцизного товару, збільшеної на суму акцизного податку, яка розраховується, як 5% від бази оподаткування (вартості реалізованих підакцизних товарів).

Згідно із частиною 1 статті 17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

В даному випадку, базою оподаткування акцизним податком була у відповідності до підпункту 214.1.4 пункту 214.1 статті 214 Податкового кодексу України вартість реалізованих підакцизних товарів, сума акцизного податку становила 5% від зазначеної вартості, за вирахуванням якої від вартості реалізованого підакцизного товару ціна пачки тютюнових виробів не перевищувала максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію), встановлені виробником на пачці тютюнових виробів, що узгоджується з підпунктом 14.1.106 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

Таким чином, позивач здійснював роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, які не перевищували максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів.

При перевірці позивача посадовими особами контролюючого органу база оподаткування акцизним податком помилково вираховувалась від максимальної роздрібної ціни, вказаної виробником на пачці тютюнових виробів, а тому останні безпідставно дійшли до висновку про здійснення позивачем торгівлі тютюновими виробами за цінами вищими від максимальних роздрібних цін, встановлених виробниками на підакцизні товари (продукцію).

У взаємозв’язку із наведеним суд зазначає, що відповідно до пункту 52.6 статті 52 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, проводить періодичне узагальнення податкових консультацій, які стосуються значної кількості платників податків або значної суми податкових зобов'язань, та затверджує наказом узагальнюючі податкові консультації, які підлягають оприлюдненню.

Суд не бере до уваги посилання податкового органу на лист ДФС України від 20.01.2015 №1519/7/99-99-19-03-03-17 про забезпечення сплати акцизного податку з роздрібного продажу, оскільки він не є узагальнюючою податковою консультацією чи консультацією індивідуального характеру, та з огляду на те, що висновки або позиції контролюючих органів, які доповнюють або розширюють норми Податкового кодексу України, суперечать частині 2 статті 19 Конституції України, не можуть розглядатися як такі, що створюють для платника податків права або визначають обов'язки, позиція контролюючого органу, викладена в наведеному листі, не може вважатись обов'язковою для визначення механізму обчислення акцизного податку при реалізації суб'єктами господарювання підакцизних товарів.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем при реалізації тютюнових виробів не було порушено норми законодавства у сфері регулювання виробництва і обігу тютюнових виробів, оскільки позивач здійснював роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, які не перевищують максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, а відтак, відсутні підстави для застосування фінансових санкцій, передбачених частиною 2 статті 17 Закону №481/95-ВР.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Разом з тим, частиною 2 статті 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб’єктом владних повноважень, не доведена правомірність та обґрунтованість прийнятого ним оскаржуваного рішень.

За таких обставин, системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням доказів у справі в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно, беручи до уваги положення статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає присудженню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 69-71, 122, 158-163, 167 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення застосування фінансових санкцій від 13.01.2016 №991/0164/2810, складене Міжрегіональним головним управлінням ДФС – Центрального офісу з обслуговування великих платників.

Присудити на користь публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (код ЄДРПОУ 00135390) сплачений ним судовий збір у розмірі 1378,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Міжрегіонального головного управління ДФС – Центрального офісу з обслуговування великих платників, правонаступником якого є Офіс великих платників ДФС.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур