Справа № 821/1146/17
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 р.м. ХерсонСправа № 821/1146/17

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Вітічак О.Р.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Брівер" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 11.07.2017 р. № НОМЕР_1, визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Брівер" (далі - позивач, ТОВ "Брівер") звернулося з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області), в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.07.2017 р. № НОМЕР_1, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 48307,74 грн. за порушення строків сплати узгоджених грошових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 241538,70 грн.; визнати дії відповідача протиправними та незаконними; зобов'язати відповідача зарахувати грошові кошти ТОВ "Брівер" у розмірі 241538,70 грн. в рахунок сплати податку відповідно до декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 року та декларації з податку на додану вартість за квітень 2017 року.

Свої вимоги мотивує протиправністю нарахування штрафних санкцій за порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на додану вартість. Вказує на те, що у березні 2017 року позивач подав до контролюючого органу декларацію з податку на додану вартість за лютий 2017 року зі сумою сплати ПДВ в бюджет. 10 та 15 березня 2017 року товариство перерахувало на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ грошову суму у розмірі 244000 грн., що сплатити податок з ПДВ відповідно до декларації з податку на додану вартість за лютий 2017 року. 23 березня 2017 року відповідачем з рахунку позивача в системі електронного адміністрування ПДВ було списано грошові кошти в рахунок погашення податкового боргу у сумі 210796 грн. Аналогічна ситуація відбулася і у травні 2017 року - товариство перерахувало на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ грошову суму 305000 грн., які списано відповідачем 25 травня 2017 року в рахунок погашення податкового боргу у сумі 30742,70 грн. Вважає такі дії контролюючого органу протиправними, так як списання коштів з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування ПДВ може здійснюватися лише за рішенням суду.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з вказаних підстав.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, оскільки позивачу правомірно на підставі п.126.1 ст.126 ПК України нараховано штрафні санкції за порушення термінів сплати узгоджених грошових зобов'язань з ПДВ. Зокрема, ТОВ "Брівер" на протязі 2016-2017 років постійно несвоєчасно сплачував узгоджені податкові зобов'язання, визначені податковими деклараціями та майже весь рік на обліковій картці платника податків рахувався податковий борг. Так, позивачу контролюючим органом визначено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість згідно податкового повідомлення-рішення від 12.02.2016 р. № НОМЕР_2 на загальну суму 618499 грн., яка була узгоджена в судовому порядку та підлягала повній сплаті. Позивач подав до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2016 року та сплачував, на його думку, саме зобов'язання по ній, однак дана сума коштів була спрямована на сплату податкового боргу в порядку черговості. Такі дії контролюючого органу повністю узгоджуються з вимогами п.87.9 ст.87 ПК України. Таким чином до платника податків правомірно застосовано згідно норм п.126.1 ст.126 ПК України штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгодженого зобов'язання за податковим повідомленням-рішенням від 12.02.2016 р. № НОМЕР_2. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.06.2016 р. посадовою особою контролюючого органу проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податків до бюджету ТОВ "Брівер" за листопад 2016 року, по податковому повідомленню-рішенню (форма "Р") № НОМЕР_2 від 12.02.2016 р., за результатами якої складено акт № 1437/21-22-12-01/38207273.

Перевіркою встановлено, що платник порушив терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на додану вартість протягом строків, визначених п.57.1, п.57.3 ст.57 ПК України, по податковому повідомленню-рішенню від 12.02.2016 р. № НОМЕР_2, кількість затримки - 84 і 146 днів.

На підставі акту перевірки контролюючим ГУ ДФС у Херсонській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.07.2017 р. № НОМЕР_1, відповідно до якого до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 48307,74 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступних приписів законодавства та встановлених в судовому засіданні фактичних обставин справи.

Згідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до ст.36 ПК України податковим обов'язком платника податку визнається його обов'язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Такий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором, він є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Приписами п.54.1 ст.54 ПК України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Положеннями пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України визначено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до п.54.5 ст.54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Порядок узгодження грошових зобов'язань, визначених контролюючим органом, врегульовано ст.56 ПК України. Так, згідно п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Приписами п.56.18 ст.56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п.54.3.1-54.3.6 п.54.3 ст.54 вказаного Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

З матеріалів справи слідує, що 12.02.2016 р. на підставі акта документальної позапланової виїзної перевірки позивача від 01.02.2016 р. № 8/21-22-22-05 контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2, яким ТОВ "Брівер" збільшено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість на 618495 грн., з яких за основним платежем на 412333 грн., за штрафними санкціями на 206166 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ТОВ "Брівер" оскаржило його в судовому порядку.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 12.05.2016 р. (справа № 821/236/16) ТОВ "Брівер" відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.07.2016 р. скасовано постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12.05.2016 р. та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ТОВ "Брівер" задоволено та скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.02.2016 р. № НОМЕР_2.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08.11.2016 р. постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.07.2016 р. скасовано та залишено в силі постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12.05.2016 р.

Таким чином, визначені за вказаним податковим повідомленням-рішенням грошові зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 618495 грн. набули статусу узгоджених. Оскільки узгоджені грошові зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 618495 грн. не сплачені ТОВ "Брівер" у строки, визначені п.57.3 ст.57 ПК України (протягом десяти днів з дня набрання судових рішенням законної сили), вони стали податковим боргом платника податків у розумінні пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, та 29.12.2016 р. відображені відповідачем в обліковій картці платника податків.

Відповідно до п.87.1 ст.87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов'язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов'язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов'язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках.

При цьому в абз.3 п.87.1 ст.87 ПК України акцентовано, що не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Механізм погашення заборгованості регулюється правилами п.87.9 ст.87 ПК України, у якому встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Приписами п.131.2 ст.131 ПК України встановлено, що при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов'язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Виходячи з аналізу вказаних правових норм Податкового кодексу України, суд зазначає, що законом імперативно встановлено обов'язок контролюючого органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, а платнику податків встановлено заборону спрямовувати кошти на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу.

При цьому контролюючий орган зобов'язаний зарахувати кошти, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Відповідно до п.126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Грошове зобов'язання ТОВ "Брівер" з податку на додану вартість є узгодженим, можливість зарахування сум сплаченого платником податку податкового боргу в рахунок заборгованості попередніх періодів незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, передбачена п.87.9 ст.87, п.131.2 ст.131 ПК України.

Актом камеральної перевірки від 21.06.2017 р. № 1437/21-22-12-01/38207273 встановлено факт сплати ТОВ "Брівер" сум податкових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 210796 грн. та у сумі 30742,70 грн. із затримкою більше 30 днів, а саме 84 та 146 днів відповідно. Положеннями п.126.1 ст.126 ПК України передбачено відповідальність платника податків в таких випадках у вигляді штрафу у розмірі 20 % погашеної суми податкового боргу. Оскільки позивачем несвоєчасно сплачено грошові зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 241538,70 грн., та штрафна санкція становить 48307,74 грн.

При цьому п.126.1 ст.126 ПК України не містить винятків для застосування штрафу за порушення строків сплати узгодженої суми податкового зобов'язання в залежності від того, як платник податків її сплатив - добровільно чи в порядку п.87.9 ст.87 ПК України.

Суд звертає увагу на те, що в даному випадку контролюючий орган спрямував самостійно сплачені позивачем кошти з податку на додану вартість на погашення заборгованості ТОВ "Брівер" з податку на додану вартість минулих періодів, а не здійснював заходи з примусового стягнення податкового боргу, а тому посилання представника на п.93.3 ст.93 ПК України є безпідставним.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про правомірність дій контролюючого органу по направлення сплачених позивачем сум податку на додану вартість на погашення податкового боргу минулих періодів та про обґрунтованість застосування до платника податків штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення від 11.07.2017 р. № НОМЕР_1, а тому позовні вимоги ТОВ "Брівер" не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.8, 9, 11, 71, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Брівер" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 11.07.2017 р. № НОМЕР_1, визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 26 вересня 2017 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 8.3.3