Справа № 819/190/17
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/7514/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:
головуючого судді Шавеля Р.М.,
суддів Улицького В.З. та Костіва М.В.,
з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):
від відповідача - Одудько Д.Л.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.06.2017р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 ВОС-837037А про скасування наказу та спонукання до вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И Л А:

07.02.2017р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, із урахуванням уточнених позовних вимог, просив скасувати наказ т.в.о. командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 12-РС від 30.01.2016р. в частині п.10, згідно якого солдата ОСОБА_1 призначено на посаду номера обслуги гармати гарматного артилерійського взводу гарматного артилерійського дивізіону Військової частини польова пошта НОМЕР_1 ВОС-837037А; зобов`язати командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 ВОС-837037А звільнити з військової служби солдата ОСОБА_1 .
Відповідачем по справі позивачем визнано Міністерство оборони України в особі Військової частини польова пошта НОМЕР_1 ВОС-837037А (а.с.4-7, 20-23).

На підставі заяви представника позивача від 25.04.2017р. ухвалою суду від 03.05.2017р. залишено без розгляду позовні вимоги до Міністерства оборони України в частині визнання недійсним контракту на проходження військової служби залишено без розгляду (а.с.61).

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.06.2017р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.78-80).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач ОСОБА_1 , який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким заявлені позовні вимоги задоволити (у тому числі вимоги про визнання спірного контракту недійсним) (а.с.84-88).
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що спірний контракт від 30.01.2016р. він не підписував, така ситуація порушує його права, оскільки він проходить службу без укладеного контракту.
Оскільки письмова форма контракту не дотримана, тому останній не тягне за собою юридичних наслідків виникнення військово-службових відносин.
Таким чином, судом під час вирішено спору не враховані приписи ст.ст.638, 651 ЦК України, ст.24 КЗпП України, п.п.15, 16, 18, 26 Указу Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008р. «Про Положення про проходження громадянами військової служби у Збройних Силах України».

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення, з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції, 26.01.2016р. позивач звернувся до Теребовлянського районного військового комісаріату із заявою, в якій просив оформити особову справу для добровільного вступу на військову службу за контрактом, при цьому зазначив про ознайомлення із порядком проходження військової служби за контрактом (а.с.43).
У зв`язку з наведеним військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 було надано згоду № 333 від 29.01.2016р. про порушення клопотання щодо переміщення солдата запасу ОСОБА_1 для подальшого проходження військової служби у Військовій частині польова пошта НОМЕР_1 (на даний час Військова частина НОМЕР_2 ) (а.с.74).
30.01.2016р. між сторонами укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком на три роки, на підставі якого командир Військової частини польова пошта НОМЕР_1 видав наказ № 12-РС від 30.01.2016р. про призначення солдата ОСОБА_1 на посаду номера обслуги гармати гарматного артилерійського взводу гарматного артилерійського дивізіону (а.с.46).
Згідно наказу Військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 22 від 30.01.2016р. позивач зарахований з 30.01.2016р. до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення (а.с.44).
Відповідно до рапорту від 30.01.2016р. солдат ОСОБА_1 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків (а.с.45).
Позивачу видано військовий квиток, який містить відмітку про те, що з 30.01.2016р. він на підставі наказу командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 12-РС від 30.01.2016р. призваний у Збройні Сили України на військову службу за контрактом (а.с.10-12).

Розглядувані правовідносини врегульовані нормами Закону України № 2232-ХІІ від 25.03.1992р. «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній на момент виникнення цих відносин).
За змістом ч.1 ст.2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що проходження військової служби громадянами України здійснюється у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Види військової служби визначені частиною 6 цієї ж статті, серед яких, військова служба за контрактом осіб рядового складу.
Згідно з абз.1 ч.1 ст.20 наведеного Закону на військову службу за контрактом приймаються громадяни, які пройшли професійно-психологічний відбір і відповідають установленим вимогам проходження військової служби, зокрема, особи рядового складу, які проходять строкову військову службу або військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту, військовозобов`язані, резервісти, які не мають військових звань сержантського, старшинського і офіцерського складу, та жінки з відповідною освітою віком від 18 до 40 років - на військову службу за контрактом осіб рядового складу.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, в тому числі і за контрактом осіб рядового складу, визначений Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затв. Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008р. (в редакції, чинній на момент виникнення цих відносин).
Згідно вимог абз.2 п.15 вказаного Положення контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - контракт про проходження військової служби) - письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби.
За правилами п.23 цього Положення строк контракту про проходження військової служби обчислюється з дня набрання ним чинності.
Контракт про проходження військової служби набирає чинності із громадянами призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкову військову службу, військовозобов`язаними, а також жінками, які не мають військових звань офіцерського складу, прийнятими на військову службу за контрактом, - з дня зарахування до списків особового складу військової частини.
Відповідно до абз.1, 2 п.26 вищевказаного Положення контракт укладається у двох примірниках, підписується сторонами контракту. Підпис посадової особи скріплюється відповідною гербовою печаткою. Один примірник контракту зберігається в особовій справі військовослужбовця, другий - у військовослужбовця.
За змістом абз.3 п.26 Положення контракт про проходження військової служби є підставою для видання відповідного наказу по особовому складу про зарахування особи до списків особового складу ЗС України та призначення її на відповідну посаду чи продовження військової служби.

Згідно матеріалів справи 30.01.2016р. позивач був прийнятий на військову службу за контрактом осіб рядового складу, приступив до виконання своїх обов`язків, зарахований до списків особового складу військової частини.
Разом з тим, у подальшому позивачем виявлено, що контракт на проходження військової служби ним не підписано, а тому він не виявив свого волевиявлення щодо прийняття у добровільному порядку (за контрактом) на військову службу.

Однак, аналіз вищеперерахованих обставин свідчить, що ОСОБА_1 добровільно вступив на військову службу, приступив до виконання своїх обов`язків, був обізнаний з умовами проходження військової служби за контрактом, не заперечував щодо проходження служби в подальшому, а тому фактично виконував умови контракту та погоджувався з такими.
За таких обставин відсутність підпису позивача на спірному контракті не може розцінюватися як відсутність його волевиявлення на виникнення відносин військової служби за контрактом, оскільки як попередні, так і подальші його дії не вказували на його небажання проходити військову службу за контрактом.
При цьому, будь-яких доказів примусового виконання обов`язків військової служби позивачем не представлено.

Також колегія суддів вважає невірними покликання апелянта на приписи ст.ст.638, 651 ЦК України, ст.24 КЗпП України оскільки відносини публічної (військової) служби є предметом конституційного та адміністративного права. Підстави виникнення, проходження і припинення служби визначені не трудовим та цивільним, а спеціальним законодавством, за приписами якого повинні розглядатися спори з участю публічних службовців.
За таких умов норми ст.ст.638, 651 ЦК України, ст.24 КЗпП України на згадані правовідносини не поширюються.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач видав оскаржений наказ № 12-РС від 30.01.2016р. на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом. Також строк спірного контракту не закінчився; під час судового розгляду сторонами не надано, а судом не здобуто інших причин, передбачених ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» для звільнення позивача з військової служби за контрактом.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови суду не впливають та висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що не підлягає до задоволення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.06.2017р. в адміністративній справі № 819/190/17 залишити без задоволення, а вказану постанову суду без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
М. В. Костів