Справа № 819/1031/17
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/8845/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання: Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання наказу про звільнення неправомірним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі ГУНП в Тернопільській області), в якому просив визнати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Тернопільській області № 122 о/с від 11 травня 2017 року про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ згідно п.6 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» неправомірним; зобов»язати начальника Головного управління Національної поліції в Тернопільській області поновити ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ на посаді старшого сержанта поліції, поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Тернопільській області; зобов»язати начальника Головного управління Національної поліції в Тернопільській області виплатити позивачу грошове та речове забезпечення за встановленими нормами за весь час вимушеного прогулу.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що його протиправно звільнено з роботи за результатами висновку службового розслідування, оскільки таке дисциплінарне стягнення не відповідає фактичним обставинам справи, не враховано попередньої бездоганної поведінки позивача по службі, його службової характеристики. Відповідачем також порушено закріплений в Конституції України принцип презумпції невинуватості. Рішення про підтвердження вини позивача відсутнє на час звільнення, а отже таке звільнення є передчасним та необґрунтованим. Тобто, факт вчинення позивачем кримінального правопорушення, що став підставою для його звільнення, не підтверджується належними доказами, а матеріали службового розслідування, в тому числі його висновок було складено до закінчення досудового розслідування, що свідчить про проведення службового розслідування без з»ясування усіх обставин справи та передчасний висновок відповідача про порушення ОСОБА_1 службової дисципліни.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 липня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити, з підстав, викладених у своїй апеляційній скарзі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебував на службі в органах внутрішніх справ на посаді старшого сержанта поліції, поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

09.05.2017 року до Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області із спецлінії «102» надійшло повідомлення від жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 - Франківської області гр. ОСОБА_3. про те, що на автодорозі «Доманово - Ковель - Чернівці - Тереблече» неподалік с. Ягільниця Чортківського району Тернопільської області відбулася дорожньо - транспортна пригода з потерпілими особами. Цього ж дня дане повідомлення зареєстровано в ЖЄО Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області за № 1442.

Виїздом на місце події СОГ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області та ГУНП в Тернопільській області встановлено, що дорожньо - транспортна пригода відбулась за участю поліцейського Чортківського ВП старшого сержанта поліції ОСОБА_1

Відповідно до пункту 1 наказу ГУНП в Тернопільській області від 11 травня 2017 року №1261 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Чортківського ВП ГУНП в області» за грубе порушення службової та транспортної дисципліни, вимог керівництва МВС України, Національної поліції України, ГУНП в Тернопільській області щодо суворого дотримання законності, службової та транспортної дисципліни, свідоме ігнорування вимог статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, що виразилось у скоєнні ДТП, не виклику швидкої медичної допомоги потерпілим пасажирам, не інформуванні про факт ДТП керівництва Чортківського ВП, самовільне залишення місця події та переховування від органів досудового розслідування, поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 патрульної поліції Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в Національній поліції України за п.6 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

У зв»язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України «Про Національну поліцію» згідно витягу з наказу від 30.05.2017 року № 122 о/с «По особовому складу» старшого сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 патрульної поліції Чортківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області звільнено зі служби в поліції з 30.05.2017 року.

Наказом Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 17.07.2017 року № 163 о/с внесено зміни щодо дати звільнення зі служби - з 28.06.2017 року, тобто перенесено позивачу дату звільнення зі служби в поліції з 30.05.2017 року на 28.06.2017 року, оскільки до матеріалів адміністративного позову позивачем було долучено довідку Чортківської районної лікарні від 27.06.2017 року №26 про перебування ОСОБА_1 на лікуванні в період із 30 травня 2017 року по 27 червня 2017 року.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що старший сержант поліції ОСОБА_1 своїми діями проявив низькі моральні та професійні якості, порушив службову та транспортну дисципліну, не дотримався вимог Законів України «Про дисциплінарний статуту органів внутрішніх справ України» та «Про Національну поліцію», що не сумісні з його подальшим перебуванням на службі в Національній поліції України.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» (далі - Закон).

Згідно із ст. 19 Закону поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону у разі вчинення протиправних діянь. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов»язаний надавати невідкладну, зокрема домедичну допомогу і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя та здоров»я.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов»язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції. (ч. 2 ст. 18 Закону).

Пунктом 9 Закону України від 23.12.2015 року № 901-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв»язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006 № 3460-ІV (із наступними змінами) (далі - Статут).

Відповідно до статті 1 Статуту службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно із статтею 2 Статуту дисциплінарний проступок це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 5 Статуту передбачено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно із ст. 14 Статуту, з метою з»ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

У відповідності до п. 8.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України №230 від 12.03.2013 року (далі - Інструкція), підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Згідно з п. 8.7 цієї ж Інструкції, висновок службового розслідування затверджується начальником, який призначив службове розслідування, або вищим прямим начальником та відповідно до п. 5.3 службове розслідування цим днем вважається завершеним.

Згідно з п. 8.3 Інструкції в описовій частині висновку службового розслідування викладаються, зокрема, встановлені при проведенні службового розслідування відомості про обставини, за яких особа (особи) РНС (особи рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України) скоїла (и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі, вимоги законодавства або посадові обов»язки, які було порушено, наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом»якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного та ін.

Як передбачено п. 5.4 Інструкції особа РНС, стосовно якої проводилось службове розслідування, має право оскаржити рішення щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення у порядку, визначеному законодавством України.

Також і нормами Статуту передбачено можливість оскарження дисциплінарних стягнень, зокрема, ст. 20 якого визначено, що особа рядового або начальницького складу має право усно чи письмово послідовно звернутися зі скаргою щодо накладення на неї дисциплінарного стягнення до старшого прямого начальника аж до міністра внутрішніх справ України або до суду.

Статтею 7 Статуту встановлено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов»язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров»я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об»єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об»єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов»язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

В ході службового розслідування встановлено факти грубого порушення службової дисципліни старшим сержантом поліції ОСОБА_1, який керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, покриття автодороги, не впорався із керуванням, допустив з»їзд у кювет, внаслідок чого даний транспортний засіб перекинувся декілька разів, що призвело до загибелі пасажира автомобіля гр. ОСОБА_2 В подальшому, грубо ігноруючи вимоги ПДР, після скоєння ДТП самовільно покинув місце події та більше доби переховувався від органів прокуратури та поліції, не викликав швидку медичну допомогу для надання необхідної допомоги потерпілим пасажирам та про надзвичайну подію із своєю участю керівництво Чортківського ВП ГУНП в області не проінформував. Своїми діями старший сержант поліції ОСОБА_1 свідомо проігнорував вимоги керівництва МВС України, Національної поліції України та ГУНП в Тернопільській області щодо необхідності неухильного дотримання службової та транспортної дисципліни, а також порушив вимоги статті 7 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Таким чином, матеріалами службового розслідування повністю підтверджено факт порушення позивачем службової та транспортної дисципліни, про що свідчить висновок службового розслідування та пояснення в ході проведення такого розслідування.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що кримінальне провадження, що проводиться відносно позивача, не виключає наявності у його діях складу дисциплінарного проступку та не позбавляє відповідача можливості накладення дисциплінарного стягнення за його вчинення, оскільки матеріалами справи стверджено, що звільнення позивача зі служби за порушення службової дисципліни не пов»язане з вчиненням злочину. Відтак, наявність чи відсутність вироку в кримінальній справі не впливає на оцінку дисциплінарного проступку, вчинення якого доведене матеріалами службового розслідування.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що старший сержант поліції ОСОБА_1 своїми діями проявив низькі моральні та професійні якості, порушив службову та транспортну дисципліну, не дотримався вимог Законів України «Про дисциплінарний статуту органів внутрішніх справ України» та «Про Національну поліцію», що не сумісні з його подальшим перебуванням на службі в Національній поліції України, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 липня 2017 року у справі №819/1031/17 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: М.А. Пліш

ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 21.09.2017 року.