Справа № 804/3363/17
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2017 р. Справа № 804/3363/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпро Дніпропетровської області до Відділу освіти Шевченківської районної у місті Дніпрі ради в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_5 про стягнення капіталізованих платежів у розмірі 247 929,60 грн.,-
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд задовольнити позов.
Представником відповідача в судовому засіданні було визнано позов відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпро Дніпропетровської області у повному обсязі.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Відділ освіти Шевченківської районної у місті Дніпрі ради зареєстроване як страхувальник у Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпро Дніпропетровської області, а тому, у відповідності до чинного законодавства повинен сплачувати потерпілим особам внаслідок нещасного випадку на виробництві або особам, які втратили працездатність внаслідок професійної діяльності компенсацію.
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом з 03.01.2017 року відповідач знаходиться у стані припинення за рішенням засновників.
Судом встановлено, що потерпілій - ОСОБА_6 призначено проводити страхові виплати безстроково, а саме постановою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпро Дніпропетровської області від 16.01.2017 року.
Позивачем 07.02.2017 року на адресу ліквідаційної комісії Відділ освіти Шевченківської районної у місті Дніпрі ради була направлена заява про визнання кредиторських вимог щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, на загальну суму 247 929,60 грн.
Проте, у наданій відповіді, наданої відповідачем, яка була викладена у листі № 5/29-51 від 11.04.2017 року, зазначено, що у зв'язку з перебуванням Відділу освіти Шевченківської районної у місті Дніпрі ради у стані ліквідації, майно, права та обов'язки відповідача переходять до правонаступників.
Позивач вважаючи, що відповідачем не доведено факту переходу прав та обов'язків до інших осіб, як до правонаступників, звернувся з відповідним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 112 Цивільного кодексу України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги кредиторів задовольняються у першу чергу щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом.
Згідно з частиною 2 статті 1205 Цивільного кодексу України, у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.
Правову основу, організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, визначено Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (далі - Закон № 1105-XIV).
В силу вимог п. 2 ч. 2 статті 45 Закону № 1105-XIV роботодавець як страхувальник зобов'язаний своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду.
Відповідно до положень статей 15, 46 Закону № 1105-XIV Фонд соціального страхування від нещасних випадків - некомерційна самоврядна організація, що здійснює страхування від нещасного випадку, провадить збір та акумулювання страхових внесків.
За приписами п.5 ч.1 ст.11 Закону № 1105-XIV джерелами формування коштів Фонду є капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з абзацом другим частини другої статті 46 Закону № 1105-XIV фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків здійснюється за рахунок капіталізованих платежів, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, суд вважає, що наведеною нормою страхувальника зобов'язано проводити капіталізацію страхових виплат у всіх випадках ліквідації із застосуванням порядку, який передбачений постановою Кабінету Міністрів України № 765 від 6 травня 2000 року "Про порядок капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю".
Для покриття витрат Фонду потерпілим на виробництві, які працювали на підприємствах, що ліквідовані, кошти до Фонду сплачуються страхувальником згідно з Порядком капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства-банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 765 (далі - Порядок).
Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Порядку капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів. Під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати по догляду за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів та види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, необхідність сплати одноразової допомоги у зв'язку з травмою або професійним захворюванням, які можуть призвести до смерті потерпілого, а також інших виплат, передбачених законодавством.
За змістом пункту 3 Порядку капіталізація платежів розраховується на період, що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації.
Тобто, в будь-якому випадку, повинна бути проведена капіталізація платежів для продовження страхових виплат та соціальних послуг особі, яка потерпіла на підприємстві, протягом її життя, шляхом здійснення у майбутньому Фондом періодичних страхових виплат.
Відповідно до розрахунку потреб в капіталізації коштів Відділу освіти Шевченківської районної у місті Дніпрі ради для розрахунку з потерпілою на виробництві, сума капіталізованих платежів складає 247 929,60 грн., які підлягають сплаті до Фонду.
Листом № 447ю від 0.02.2017 року позивач повідомив Відділ освіти Шевченківської районної у місті Дніпрі ради про добровільну сплату капіталізованих платежів.
Однак, заборгованість у розмірі 247 929,60 грн. на момент винесення постанови відповідачем не сплачена.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпро Дніпропетровської області про стягнення капіталізованих платежів є таким, що підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 136 КАС України позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач - визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову, визнанням адміністративного позову чи примиренням сторін ухвалюється за правилами, встановленими статями 112, 113 КАС України.
Відповідно до ч. 3 ст. 112 КАС України у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.
Виходячи із вищевикладеного, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує чиї - не будь законні права та інтереси, а тому суд приймає його.
У зв'язку з тим, що відповідач у судовому засіданні визнав адміністративний позов, а вимоги адміністративного позову є обґрунтованими, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 112, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,- -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дніпро Дніпропетровської області до Відділу освіти Шевченківської районної у місті Дніпрі ради в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_5 про стягнення капіталізованих платежів у розмірі 247 929,60 грн. - задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 24 липня 2017 року.

Суддя ОСОБА_1