Справа № 2а-15248/11/2670
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про заміну сторони виконавчого провадження

20 вересня 2017 року м. Київ № 2а-15248/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрянської Я.І., розглянув у порядку письмового провадження заяву представника позивача про заміну сторони виконавчого провадження по справі

за позовомОСОБА_1
доУДАІ ГУ МВС України в м.Києві
провизнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 10.02.2012 р. в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду м.Києва від 29.08.2012 р., залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.06.2016 р., апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 лютого 2012 року задоволено. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 лютого 2012 року скасовано та ухвалено нову постанову. Визнано протиправною бездіяльність УДАІ ГУ МВС України в м Києві щодо неповернення належного ОСОБА_1 рухомого майна - автомобіля марки BMW 320i, 2002 року випуску, номерний знак НОМЕР_1. Зобов'язано УДАІ ГУ МВС України в м Києві повернути ОСОБА_1 належне їй рухоме майно - автомобіля марки BMW 320i, 2002 року випуску, номерний знак НОМЕР_1. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Згідно відмітки служби діловодства, 31.03.2017 р. Окружний адміністративний суд м.Києва одержав від представника позивача заяву заміну боржника - Управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в м.Києві у виконавчому провадженні № 34929221 на Департамент патрульної поліції (ідентифікаційний код 40108646, місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, буд.3).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 06.04.2017 р. призначено судовий розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

В судове засідання сторони не з'явилися, про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Про причини неявки в судове засідання не повідомили.

Зважаючи на неявку в судове засідання представників сторін, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ознайомившись із заявою представника позивача про заміну сторони виконавчого провадження, суд приходить до наступних висновків про що слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Правонаступництво допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі на стадії виконання судових рішень.

Відповідно до частини 1 статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження.

Причиною вибуття однієї із сторін виконавчого провадження є, зокрема, смерть фізичної особи або реорганізації юридичної особи. Заміна сторони полягає у переході прав і обов'язків однієї особи до іншої - правонаступника.

Вищенаведені положення кореспондуються з положеннями ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», згідно яких, у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2012 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві Бялим М.Г. відкрито виконавче провадження № 34929221 про примусове виконання виконавчого листа № 2а-15248/11/2670 від 01.10.2012 р., виданого Окружним адміністративним судом м. Києва за вказаним судовим рішенням.

Листом відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві № 34929221/1 від 16.03.2016 р. представника стягувача повідомлено про відновлення виконавчого провадження постановою від 28.10.2016 р.

Вирішуючи заяву щодо заміни сторони виконавчого провадження суд виходить із наступного.

Порядок утворення, реорганізації та ліквідації міністерств та інших центральних органів виконавчої влади врегульовано статтею 5 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" від 17.03.2011 р. № 3166-VI (далі - Закон № 3166-VI).

Утворення, реорганізація та ліквідація міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади здійснюються з урахуванням завдань Кабінету Міністрів України, а також з урахуванням необхідності забезпечення здійснення повноважень органів виконавчої влади і недопущення дублювання повноважень (ч. 3 ст. 5 Закону № 3166-VI).

Міністерство, інший центральний орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох центральних органів виконавчої влади (ч. 4 ст. 5 Закону № 3166-VI).

Міністерство, інший центральний орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації (ч. 5 ст. 5 Закону №3166-VI).

Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, щодо яких набрав чинності акт Президента України про їх припинення, продовжують здійснювати повноваження та функції у визначених сферах компетенції до завершення здійснення заходів з утворення міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, до якого переходять повноваження та функції міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, що припиняється, та можливості забезпечення здійснення ним цих функцій і повноважень, про що видається відповідний акт Кабінету Міністрів України (ч.7 ст. 5 Закону №3166-VI).

Актом Кабінету Міністрів України про ліквідацію міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади визначається орган виконавчої влади, якому передаються повноваження та функції міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, що ліквідується (ч. 8 ст. 5 Закону № 3166-VI).

Порядок здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією чи ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 9 ст. 5 Закону № 3166-VI).

Відповідно до частини дев'ятої статті 5 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" Кабінет Міністрів України 20.10.2011 р. прийняв постанову № 1074, якою затвердив Порядок здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - Порядок №1074), що визначає механізм здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів.

За приписами пунктів 4-6 Порядку № 1074 орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу виконавчої влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох органів виконавчої влади.

Орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Права та обов'язки органів виконавчої влади переходять у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 13 вказаного Закону у складі поліції функціонує патрульна поліція.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 р. № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» утворено у складі Національної поліції Департамент патрульної поліції як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції України та ліквідоване Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у м.Києві, до складу якого входило Управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в м.Києві.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 р. № 877 затверджено Положення про Національну поліцію відповідно до п.п. 16 п. 4 якого однією із функцій останньої є регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за додержанням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Наказом Національної поліції України від 06.11.2015 р. № 73 (у редакції наказу від 31.10.2016 р. № 1114) затверджено Положення про Департамент патрульної поліції як міжрегіонального територіального органу Національної поліції, який створюється, ліквідовуються та реорганізується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України у встановленому законом порядку (надалі - Положення № 1114).

Пунктом 14 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що до створення, укомплектування спеціально підготовленими поліцейськими та забезпечення функціонування на всій території України патрульної поліції тимчасово, до 31 грудня 2016 року, дозволяється функціонування в складі поліції державної автомобільної інспекції та підрозділів громадської безпеки, на які покладаються обов'язки з охорони публічного порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція.

Під час виконання повноважень з охорони публічного порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху підрозділи державної автомобільної інспекції та громадської безпеки керуються положеннями цього Закону та інших законів України і підпорядковуються відповідним керівникам територіальних органів поліції.

З урахуванням наведеного, заявник вважає, що боржник з 03.11.2015 р. позбавлений покладених на нього раніше законодавством функцій, завдань та повноважень та фактично припинив свою діяльність, а тому його функції фактично перейшли до Департаменту патрульної поліції в особі відповідного підрозділу патрульної поліції у м.Києві у зв'язку із чим необхідно здійснити заміну боржника, оскільки останній не зможе виконати рішення суду та передати автомобіль стягувачу.

Судом встановлено, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Департамент патрульної поліції створено 07.11.2015 р., номер запису 1 030075 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 730 від 16.09.2015 р., ідентифікаційний код 40108646.

Водночас, згідно відомостей отриманих судом із Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань УДАІ ГУ МВС України в м Києві, який є боржником у виконавчому провадженні, перебуває у стані припинення.

Згідно із положеннями п. 7 розділу ІІІ Положення № 1114 до функцій Департаменту патрульної поліції віднесено регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за додержанням Правил дорожнього руху його учасниками та його правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Зокрема, до функцій Департаменту віднесено здійснення супроводження транспортних засобів у випадках, передбачених законом (п. 8 цього ж Положення); розгляд звернень громадян, установ та організацій, органів виконавчої влади та місцевого самоврядування з питань, що належать до компетенції Департаменту патрульної поліції (п. 15); у межах інформаційно-аналітичної діяльності патрульної поліції, формування бази (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Національної поліції України та Міністерства внутрішніх справ України, користування базами (банками) даних Національної поліції України, Міністерства внутрішніх справ України та інших державних органів, здійснення інформаційно-пошукової та інформаційно-аналітичної роботи, а також обробка персональних даних у межах повноважень, визначених Законом (п. 16); здійснення інформаційної взаємодії з іншими державними органами України, органами правопорядку іноземних держав та міжнародними організаціями (п. 17); здійснення інших функцій та повноважень, визначених законодавством (п. 30).

Процедуру тимчасового затримання, зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках та їх повернення визначено Порядком тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1102 (надалі - Порядок N 1102) із змінами, положеннями якого Національній поліції доручено забезпечити функціонування спеціальних майданчиків і стоянок для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Зокрема, територіальним органам Національної поліції дозволено доставляння та зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, укладення договорів з державними підприємствами, які належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ або Національної поліції. У разі потреби зазначені державні підприємства залучають на конкурсних засадах підприємства, установи та організації недержавної форми власності для надання окремих видів таких послуг.

Наведені положення свідчать, що УДАІ ГУ МВС України в м Києві позбавлене покладених на нього раніше законодавством функцій, завдань та повноважень та фактично припинило свою діяльність, а тому його функції перейшли до Департаменту патрульної поліції в особі відповідного підрозділу патрульної поліції у м.Києві

Зважаючи на викладене вище, слід дійти висновку, що уповноваженим органом у здійсненні державної політики в частині здійснення контролю за додержанням Правил дорожнього руху його учасниками та його правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, на даний час, є Департамент патрульної поліції в особі відповідного підрозділу патрульної поліції у м.Києві.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача щодо заміни сторони виконавчого провадження із Управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в м.Києві у виконавчому провадженні ВП № 34929221 на Департамент патрульної поліції (ідентифікаційний код 40108646, місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, буд.3).

Керуючись статтями 160, 165, 264 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

2. Замінити у виконавчому провадженні ВП № 34929221 боржника - Управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в м.Києві на Департамент патрульної поліції (ідентифікаційний код 40108646, місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, буд.3).

Ухвала набирає законної сили, відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Добрянська Я.І.