Справа № 265/6802/16-а
Суддя: Ковтуненко О. В.
Дата ухвалення: 2017-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/6802/16-а
Провадження №2-а/265/18/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко О.В.,

за участю секретаря Тулянкіної М.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції України, інспектора роти № 1 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції України, капрала поліції ОСОБА_4 про визнання дій, бездіяльності протиправними та незаконними, скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 334371 від 14 листопада 2016 року з визнанням її такою, що складена у непередбачений законом спосіб з відсутністю у відповідача, інспектора роти № 1 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції України, капрала поліції ОСОБА_4 компетенції на її складання, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції України, інспектора роти № 1 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції України, капрала поліції ОСОБА_4 про визнання дій, бездіяльності протиправними та незаконними, скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 334371 від 14 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КпАП України.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 14 листопада 2016 року, інспектором роти № 1 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції України, капралом поліції ОСОБА_4 було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122, та ч.1 ст. 126 КУпАП за те, що він нібито здійснив рух по смузі для маршрутних транспортних засобів ( розмітка 1.24), та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. Із вказаною постановою він не згоден з огляду на те, що вона була винесена з чисельними порушеннями закону.

Так згідно ст. 245 Закону України (КУпАП) завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне встановлення обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності до закону. Відповідно до ст. 283 КУпАп постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи) від імені якого винесено постанову, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, докази що додаються. Проте в оскаржуваній постанові в порушення вимог ст. 283 КУпАП капрал поліції ОСОБА_4 не вказав повне найменування органу, від імені якого він виніс таку постанову. Складаючи постанову про адміністративне правопорушення, в порушення ст. 283 КпАП України, ОСОБА_4 ухилився від виконання положень даної статті Закону, не зазначив повністю орган, від імені якого він виніс оскаржувану постанову, а саме: вказав ,- «Інспектор роти 1 батальйону УПП в м. Маріуполі», а орган -«Департаменту патрульної поліції України» не вказав.

Також в постанові яка оскаржується, не зазначено про наявність будь-якого доказу про вчинення позивачем адміністративного правопорушення в розумінні ст. 283 КпАП України. А саме у графі до постанови додаються: зазначено прочерк, а це свідчить про відсутність будь-яких доказів про вчинення мною інкримінованого мені правопорушення.

Позивач посилається і на ті обставини, що в порушення ст. 268 КпАП України, капрал поліції ОСОБА_4, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення не ознайомив позивача з матеріалами справи, доказами. Оскільки в порушення ст. 245, 268, 283 КпАП України, капрал поліції ОСОБА_4, у законний спосіб повно, всебічно, та об'єктивно і у точній відповідності до закону справу не розглянув, в ознайомлені з матеріалами справи-відмовив, докази що додаються до постанови не відображені, позивач просить суд визнати дії відповідача незаконними та протиправними а постанову АР № 334372 від 14 листопада 2016 року - незаконною та скасувати.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, посилаючись на підстави, наведені у позові. Додав, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності була складена з порушенням вимог закону, доказів, під час складання постанови йому надано не було, а тому просить суд визнати постанову про адміністративне правопорушення АР № 334372 від 14 листопада 2016 року незаконною та скасувати її.

Представник відповідача ОСОБА_3 патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що постанову про адміністративне правопорушення АР № 334372 від 14 листопада 2016 року було складено відповідно до Закону «Про поліцію» та Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху. ОСОБА_5, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України позивачу були розяснені, запропоновано дати пояснення з приводу порушення, що зафіксовано на відео. При цьому наполягала, що на відео з нагрудних камер було зафіксовано, що автомобіль НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 було припарковано на смузі для руху маршрутних транспортних засобів по вулиці Жовтневій в Центральному районі міста Маріуполя. Також під перевірки документів, водієм не було надано страхового полюса. Таким чином вважає, що постанова АР № 334372 від 14 листопада 2016 року, про притягнення ОСОБА_1 за ч.3 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КпАП України складено законно. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справи на основі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів; докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що постановою інспектора роти № 1 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції України, капрала поліції ОСОБА_4, серія АР № 334372 від 14 листопада 2016 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 ч.1 ст. 126 КпАП України у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

Згідно вказаної постанови 14 листопада 2016 року о 14-00 годині ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Мітсубісі, державний номер НОМЕР_2, здійснив рух по смузі маршрутних транспортних засобів ( розмітка 1.24) та не мав при собі полюса обовязкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п.2.1 г та розділ 34 додаток 2.

У постанові зазначено, що до постанови нічого не додається (стоїть прочерк). Позивач ОСОБА_1 зазначив, що з постановою не згоден, копію отримав. Також ОСОБА_1 розяснені положення статей 33, 284, 36 КпАП України. Під наведеним записом міститься підпис ОСОБА_1

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КпАП України, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою адміністративну відповідальність.

Горизонтальна розмітка 1.24 - позначає смугу, призначену для руху лише маршрутних транспортних засобів.

Доказів в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують порушення позивачем ОСОБА_5 дорожнього руху, наявність в його діях складу правопорушення передбаченого ч.3 ст. 122 КпАП України, відповідачем не надано. На наданому відповідачем відеозапису момент вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 23 статті 122 КУпАП, (а саме керування транспортним засобом по смузі для маршрутного транспорту) - відсутній.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 122 КпАП України.

Щодо вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КпАП України.

Відповідно до ч.1 ст. 126 КпАП України до адміністративної відповідальності притягуються особи за Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка")

Пункт 2.1 (г) ОСОБА_5 дорожнього руху передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

В судовому засіданні було встановлено, що відеоносій, наданий відповідачем, містить докази того, що ОСОБА_1 було запропоновано предявити поліцейському під час перевірки документів, страховий поліс. Водій ОСОБА_1 відмовився виконувати зазначену вимогу працівника поліції, страховий поліс надав.

Натомість ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ст. 126 КУпАП за те, що він не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, однак, доказування саме цього складу адміністративного правопорушення залишився поза увагою працівника поліції.

Також під час складання постанови про накладення на ОСОБА_1 стягнення за адміністративне правопорушення, відповідач запропонував йому поставити підпис в отриманні копії. ОСОБА_5 передбачені ст. 268 КпАП України, позивачу розяснено не було, доказів вчинення правопорушення, для ознайомлення надано теж не було.

Відповідно до вимог ст. 268 КпАП України, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з відеоносія, наданого відповідачем, водію ОСОБА_1 було запропоновано розписатися в отриманні копії постанови про вчинення адміністративного правопорушення серії АР № 334371 від 14 листопада 2016 року, та розяснено, що її можна оскаржити, або сплатити штраф. З доказами, які б підтверджували вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пояснення свідків, запис з нагрудного відео регістратора та інше, надано не було. Також не зважаючи на той факт, що водій ОСОБА_1 був не згоден зі складеною постановою, про що письмово зазначив, йому не було запропоновано заявити клопотання про надання доказів, або скористатися допомогою фахівця з права.

Оскільки тягар доказування покладається на орган (особи), яка склала постанову про адміністративне правопорушення і є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, оскільки звільняє особу від обов'язку доводити свою непричетність до вчинення порушення, суд вважає, що відповідачем було порушено вимоги ст.. 268 КпАП України а тому за таких обставин вказана постанова підлягає скасуванню.

Відповідано до вимог п.1 ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

Як свідчить оскаржувана постанова у ній в порушення вимог ст. 283 КУпАП капрал поліції ОСОБА_4 складаючи постанову про адміністративне правопорушення, ухилився від виконання положень даної статті Закону, не зазначив повністю орган, від імені якого він виніс оскаржувану постанову, а саме в постанові не вказано орган «Департамент патрульної поліції України».

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині визнання протиправними дії (бездіяльність) інспектора роти № 1 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції України, капрала поліції ОСОБА_4 та скасування постанови відповідача серії АР № 334371 від 14 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122, ч.1 ст. 126 КпАП України.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що капрал поліції ОСОБА_4 мав всі права на складання зазначеної постанови, у задоволенні позову в частині відсутності у відповідача, інспектора роти № 1 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції України, капрала поліції ОСОБА_4 компетенції на її складання, на місці зупинки транспортного засобу, суд вважає за необхідне відмовити.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції України, інспектора роти № 1 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції України, капрала поліції ОСОБА_4 про визнання дій, бездіяльності протиправними та незаконними, скасування постанови про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 334371 від 14 листопада 2016 року з визнанням її такою, що складена у непередбачений законом спосіб з відсутністю у відповідача, інспектора роти № 1 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції України, капрала поліції ОСОБА_4 компетенції на її складання, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії (бездіяльність) інспектора роти № 1 батальйону ОСОБА_3 патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції України, капрала поліції ОСОБА_4.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серія АР № 334372 від 14 листопада 2016 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 гривень - скасувати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ця постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення постанови, а учасниками процесу, що не були присутні при проголошенні, - протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови. У разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини цієї постанови, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови складеної у повному обсязі.

Суддя