Справа № 336/4069/17
Суддя: Марко Я. Р.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/4069/17
Провадження № 2-а/336/385/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Марко Я.Р., при секретарі Палубінській К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя сержанта поліції Журилко Ярослава Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії АР № 654806 від 15.06.2017 року винесену поліцейським роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя сержантом поліції Журилко Ярославом Юрійовичем про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 15.06.2017 року поліцейським роти № 3 батальйону № 3 УПП в м. Запоріжжі ДПП сержантом поліції Журилко Ярославом Юрійовичем було винесено постанову серії АР № 654806 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Відповідно до змісту вказаної постанови позивач рухаючись по вул. Поштова перед поворотом на проспект Соборний нібито не подав сигнал світловим покажчиком повороту, чим порушив вимоги пункту 9.2 (б) правил дорожнього руху України.

Позивач вважає, що вказана вище постанова винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, що призвело до незаконного його притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у зв'язку з наступним.

За твердженнями позивача, поліцейський Журилко Я.Ю. зупинив його 15.06.2017 року о 08 годині 50 хвилин за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 26 та звинуватив його у тому що він рухаючись по вул. Поштова перед поворотом на проспект Соборний нібито не подав сигнал світловим покажчиком повороту, чим порушив вимоги пункту 9.2 (б) правил дорожнього руху України. 15.06.2017 року о 08 годині 50 хвилин за тією ж адресою поліцейський Журило Я.Ю. виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач вважає, що відповідачем були допущені порушення чинного законодавства, а саме: відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи; позбавив відповідача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення; порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений статтями 278, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, позивач зазначає, що була порушена процедура розгляду адміністративної справи, також відсутній склад правопорушення, передбачений частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, при здійсненні позивачем повороту ним було включено перемикач поворотів та на «дошці приборів» автомобіля показник повороту працював. Вийшовши з транспортного засобу під час складання сержантом поліції постанови позивач перевірив справність зовнішніх світлових покажчиків поворотів та був здивований, оскільки все працювало.

Позивач посилається на те, що ним не було порушено вимоги пункту 9.2 (б) правил дорожнього руху України, оскільки він перед здійсненням повороту увімкнув «поворот» перемикачем поворотів, впевнився в тому, що він працює на «дошці приборів» автомобіля та почав здійснювати поворот. Навіть якщо він автоматично виключився після здійснення маневру (як то передбачено конструкцією транспортного засобу).

22.06.2017 року позивачем було подано скаргу до ДПП УПП в м. Запоріжжя щодо скасування вищевказаної постанови.

14.07.2017 року позивач отримав відповідь від ДПП УПП в м. Запоріжжя, якою йому було відмовлено у задоволення його скарги та залишено постанову без змін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву за змістом якої просив розглядати справу без його участі, підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Відповідач поліцейський роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя сержанта поліції Журилко Ярослав Юрійович в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.20, 21, 30, 35). Відповідачем до суду були подані заяви за змістом яких він просив суд відкласти розгляд справи, оскільки знаходиться у відпустці за межами міста (а.с.23,31). В судове засідання призначене на 19.09.2017 року відповідач не з'явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до оскаржуваної постанови серії АР № 654806 від 15.06.2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень (а.с.8).

За змістом вказаної постанови 15.06.2017 року о 08 годині 50 хвилин водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21063», д.н. НОМЕР_1, рухаючись по вул. Поштова в м. Запоріжжя перед поворотом на проспект Соборний не подав сигнал світловим покажчиком повороту, чим порушив вимоги пункту 9.2 (б) правил дорожнього руху України.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Як передбачено частинами 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Посилання позивача на те, що він правил дорожнього руху України не порушував відповідачем не спростовано належними доказами, не надано суду жодного доказу, на підставі якого встановлено наявність адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 в його вчиненні.

На підставі викладеного, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 7, 62, 71, 160, 161-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 251, 252, 268, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя сержанта поліції Журилко Ярослава Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції в м. Запоріжжя сержанта поліції Журилко Ярослава Юрійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 654806 від 15.06.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо постанову було прийнято без виклику особи, яка її оскаржує, або у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Я.Р.Марко