Справа № 805/2281/17-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Аляб'єв І.Г.
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року справа №805/2281/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Компанієць І.Д.

Ястребової Л.В.

при секретарі судового засідання Терзі Д.А,

за участю сторін по справі:

позивач: ОСОБА_3 (за довіреністю)

відповідач: Буданцева К.М. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2017 року по справі № 805/2281/17-а (головуючий І інстанції Аляб'єв І.Г.) за позовом ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання незаконною відмову щодо розгляду клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га на території Софіївської (Новоартемівської) сільської ради Костянтинівського району Донецької області; зобов'язання розглянути клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою споруд протягом 1 місяця з часу проголошення остаточного рішення за цим позовом; зобов'язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не інакше, як у спосіб передбачений приписами спеціальних норм Земельного Кодексу України.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2017 року адміністративний позов задоволено частково, визнано незаконною відмову Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, викладену у листі від 24 квітня 2017 року № Ж-1636/0-1251/6-17 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га на території Софіївської (Новоартемівської) сільської ради Костянтинівського району Донецької області; зобов'язано повторно розглянути клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га на території Софіївської (Новоартемівської) сільської ради Костянтинівського району Донецької області, з урахуванням висновків, викладених у цій постанові. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі та під час судового засідання відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги ті обставини, що відповідно до п.1 розпорядження Кабінету Міністрів України «Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками» Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру і обласним та Київській міській державним адміністраціям доручено за участю органів місцевого самоврядування визначити протягом місяця та території відповідної області та м.Києва земельні ділянки для відведення учасникам антитерористичної операції та сім'ям загиблих учасників антитерористичної операції. Враховуючи вищевказане та доручення Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.02.2016 року №22-28-0.13-2786/2-16 Головним управлінням Держеокадастру у Донецькій області створено Альбом атлас з резервування земельних ділянок для учасників антитерористичної операції на території Донецької області, до якого включено спірну земельну ділянку.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, представника позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач 30 березня 2017 року звернулась з заявою до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га на території Софіївської (Новоартемівської) сільської ради Костянтинівського району Донецької області.

За результатами розгляду наведеного клопотання відповідач листом від 24 квітня 2017 року № Ж-1636/0-1251/6-17 повідомив позивача про те, що згідно ортофотопланів витребувана земельна ділянка прощею 1,8779 га є частиною земельної ділянки загальною площею 22,4032 га, яка має кадастровий (НОМЕР_1) та внесена до Державного земельного кадастру. На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 року №898-р «Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками», керуючись п.14 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу», враховуючи доручення Держгеокадастру від 17.02.2016 року №22-28-0.13-2786/2-16, Головним управління вживаються заходи щодо включення земельної ділянки загальною площею 22,4032 га на території Новоартемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області до переліку підібраних (зарезервованих) земельних ділянок, які можуть бути передані у власність учасникам антитерористичної операції. У зв'язку з чим надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га на території Новоартемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області не представляється можливим.

Представник відповідача під час апеляційного провадження надав пояснення про те, що з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо спірної земельної ділянки учасники антитерористичної операції не звертались.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

За приписами пункту "в" частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом "б" частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено статтею 118 ЗК, згідно з положеннями частини шостої якої громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

За приписами частини 7 статті 118 ЗК відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень. При цьому, визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки - невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідачем у оскаржуваному рішенні не наведено жодної з підстав, передбачених частиною 7 статті 118 ЗК України, за яких позивачеві було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, а тому колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відмова відповідача у наданні позивачеві дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 1,8779 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Новоатремівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, викладена у листі від 24 квітня 2017 року № Ж-1636/0-1251/6-17, є незаконною.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2017 року по справі №805/2281/17-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2017 року по справі № 805/2281/17-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 19 вересня 2017 року.

Ухвала у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 20 вересня 2017 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: Гаврищук Т.Г.

Судді: Компанієць І.Д.

Ястребова Л.В.