Справа № 335/6933/17
Суддя: Воробйов А. В.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/6933/17 2-а/335/316/2017
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2017 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді: Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Огнев`юк Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 3-тя особа: Запорізький об`єднаний міський військовий комісаріат про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
У червні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 3-тя особа: Запорізький об`єднаний міський військовий комісаріат про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позову зазначав, що 01.06.2017 року він поштою отримав постанову № 334 у справі про адміністративне правопорушення від 03.05.2017 року, відповідно до якої військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , встановив порушення, яке полягало у неявці позивача за викликом до військового комісаріату 10.03.2017 року, для визначення призначення у воєнний час, шляхом проходження медичного огляду та зарахування до складу команди, чим порушено законодавство України про оборону та мобілізаційну підготовку, а саме вимог ст. 17 Закону України «Про оборону України», п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну обстановку та мобілізацію». Згідно постанови позивач був повідомлений про місце явки особисто, а про причини неявки він не повідомив. Згідно вказаної постанови позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.
Посилаючись на те, що вказані постанова є незаконною, оскільки вказаного адміністративного правопорушення позивач не допускав, виклики до військового комісаріату на 10.03.2017 року він не отримував, ОСОБА_1 просив суд визнати протиправною та скасувати постанову військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 334 від 03.05.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 201-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Представник позивача Іваненко Н.Г. подала суду заяву, в якій просила справу розглядати у їх відсутність, на позовних вимогах наполягає.
Відповідач - військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Надав суду заперечення проти адміністративного позову, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Представник 3-тої особи Запорізького об`єднаного міського військового комісаріату до судового засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Оскільки у судове засідання не прибули всі учасники процесу, суд, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України вважав за можливе розглянути справу за їх відсутності в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній матеріалів.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази у сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з наступних підстав.
Згідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повно важень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої ним постанови, з таких підстав.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно постанови за справою про адміністративне правопорушення № 334 від 03.05.2017 року, яка складена військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, за нез`явлення за викликом до військового комісаріату 10.03.2017 року, для визначення призначення на воєнний час, шляхом проходження медичного огляду та зарахування його до складу команди, чим позивач порушив законодавство України про оборону та мобілізаційну підготовку, а саме вимоги ст. 17 Закону України «Про оборону України», п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну обстановку та мобілізацію». Як зазначено у постанові, про місце і дату явки був повідомлений особисто, причини неявки він не повідомив.
Враховуючи вимоги ст. 33 та ч. 1 ст. 210-1 КУпАП ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.
Частина 1 ст. 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію у виді штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Норма частини 1 статті 210-1 КУпАП є загальною за змістом, оскільки її диспозиція є бланкетною (тобто не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи тільки частину із них, відсилає до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність).
Статтею 17 Закону України «Про оборону України» передбачені загальні права та обов`язки громадян України у сфері оборони.
Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну обстановку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до військових комісаріатів (військовозобов`язані Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час.
В ході розгляду справи встановлено, що підставою для винесення оскаржуваної постанови стало не з`явлення позивача за викликом до військового комісаріату 10 березня 2017 року для визначення призначення на воєнний час, тоді як про місце і дату явки був повідомлений особисто, причини неявки не повідомив.
У своєму позові позивач не заперечував свій обов`язок з`явитися до військового комісаріату, проте, зазначав, що на 10 березня 2017 року жодного виклику про необхідність з`явитися до військового комісаріату він не отримував, крім того, він належним чином не був повідомлений про дату, час і місце розгляду адміністративної справи.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 69 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.
За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем на підтвердження належного повідомлення ОСОБА_1 про необхідність з`явитися до військового комісаріату не надано жодних доказів, відсутні такі й у матеріалах справи. Доводи викладені у запереченнях на позов, що позивач був належним чином викликаний на 10 березня 2017 року до військового комісаріату шляхом надіслання телефонограм та надіслання на адресу позивача листа засобами поштового зв`язку жодними доказами не підтверджені.
З огляду на те, що сам факт неявки ОСОБА_1 до військового комісаріату 10.03.2017 року для визначення призначення на воєнний час, без підтвердження того, що він був належним чином викликаний, не свідчить про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, а тому суд приходить до висновку щодо протиправності постанови про за справою про адміністративне правопорушення № 344 від 03.05.2017, винесеної Військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
Суд також звертає увагу, що в межах розгляду даної справи відповідачем не надано жодного доказу правомірності прийнятої ним постанови, а також дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення (зокрема, доказів виклику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності для розгляду справи про адміністративне правопорушення, роз`яснення прав особі, яка притягається до відповідальності, дослідження та оцінки усіх доказів по справі, заслуховування пояснень свідків події тощо).
Таким чином, враховуючи, що відповідачем не спростовані доводи позивача щодо неправомірності винесеної ним постанови, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в силу вимог ч. 2 ст. 71 КАС України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, і повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії, бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач, їх не спростує, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача, і вважає за можливе покласти їх в основу як докази обставин, на які він посилається в обґрунтування заявленого позову.
За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної ОСОБА_1 постанови
Що стосується позовних вимог про закриття справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв`язку із відсутність складу адміністративного правопорушення, то в цій частині позовні вимог задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст. 247 КУпАП закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, а не адміністративний суд який перевіряє правомірність винесеної постанови.
Керуючись ст. ст. 11, 70, 71, 158, 161-164 КАС України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 3-тя особа: Запорізький об`єднаний міський військовий комісаріат про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 334 від 03 травня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 201-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.
Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя з одночасним поданням копії скарги суду апеляційної інстанції.

Суддя: А.В. Воробйов