Справа № 357/9262/17
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/9262/17
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Бондаренко О. В. ,

при секретарі - Дорошкевич В. Л.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні залі суду № 4 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 14.08.2017 року мотивуючи тим, що він в період з 15.11.2004 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 року був прийнятий на службу до Національної поліції України, з 21.01.2016 року звільнений зі служби згідно наказу №14о/с, з 21.01.2016 року йому встановлено другу групу інвалідності через захворювання, отримане в період виконання службових обов'язків, ступінь втрати працездатності у відсотках склала 70%. 14.03.2017 року він звернувся до Головного управління Національної поліції в Київській області із завою про виплату одноразової грошової допомоги, в порядку визначеному наказом МВС України від 11.01.2016 року № 4. Листом від 24.03.2017 року №29/К-211 ГУНП відповідач повідомив, що немає правових підстав для проведення виплати даної допомоги. Позивач просив суд визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Київській області у призначенні йому одноразової допомоги у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності та зобов'язати відповідача призначити та виплатити йому одноразову допомогу у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до канцелярії суду представником позивача, представником позивача, згідно довіреності в справі ОСОБА_2 подано заяву щодо розгляду справи без його участі та без участі позивача, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача, згідно довіреності в справі ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, подала до суду письмові заперечення Головного управління Національної поліції в Київській області на позов в яких просила відмовити в задоволенні вимог позивача.

Суд, в порядку ч. 4 ст. 128 КАС України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, з матеріалів справи (а.с.6) вбачається, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, в період з 15.11.2004 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 року був прийнятий на службу до Національної поліції України, з 21.01.2016 року звільнений зі служби згідно наказу № 14 о/с.

Згідно свідоцтва про хворобу №48/3В від 21.01.2016 року (а.с.9), виданим військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Київській області», захворювання ОСОБА_1, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Згідно копії виписки з акту огляду МСЕК серії АВ №0214473 (а.с. 10), позивачу з 28.04.2016 року встановлено другу групу інвалідності на строк до 01.05.2017 року, в наслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в ОВС.

З копії довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії НОМЕР_1 (а.с.11) вбачається, що у позивача ступінь втрати професійної працездатності у відсотках становить 70 %.

14.03.2017 року позивач звернувся з заявою про виплату одноразової грошової допомоги до ГУ НП в Київській області ( а.с.12), однак листом від 24.03.2017 року № 29/К-211 (а.с.13), ГУ НП в Київській області позивача повідомлено, що до Закону України «Про національну поліцію» не внесені зміни щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги колишнім поліцейським, причиною інвалідності яких стало захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а тому вирішити питання про призначення йому цієї допомоги немає правових підстав.

Вважаючи таку відмову ГУ НП в Київській області протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно із ч.1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про міліцію» держава гарантує працівникам міліції соціальний захист. За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом.

Частиною 6 статті 23 Закону України від 20.12.1990 № 565-XII «Про міліцію» встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Положеннями пункту 5 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Водночас відповідно до абзацу третього пункту 15 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

На момент виникнення спірних правовідносин, з метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі /смерті/ чи втрати працездатності поліцейського, наказом МВС України № 4 від 11.01.2016 року, зареєстрованого в Мінюсті України 29.01.2016 року за № 163/28293, було затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі /смерті/ чи втрати працездатності поліцейського /далі Порядок № 4/.

Так, відповідно до пункту 1 розділу 2 Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Разом з тим, згідно пункту 3 розділу 3 вказаного Порядку № 4 заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Відповідно до відомостей виписки з акта огляду МСЕК, на що вказано вище, позивачу встановлено другу групу інвалідності з 28.04.2016 року, захворювання пов'язане з проходженням служби в ОВС.

Отже, суд вважає, що позивач відповідає визначеним у вказаному вище Порядку № 4 критеріям та є таким, що має право на отримання зазначеної одноразової грошової допомоги.

При цьому, судом встановлено, що позивача було звільнено з органів Головного управління Національної поліції в Київській області.

Тобто, останнім місцем служби позивача є Головне управління Національної поліції в Київській області.

З урахуванням вказаного, а також зазначених вище норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що органом, до якого позивач повинен був звертатись з заявою (рапортом) про виплату спірної грошової допомоги, є Головне управління Національної поліції в Київській області.

Отже, оскільки наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги підтверджено наявними у нього та поданими відповідачу разом з відповідною заявою документами, суд дійшов до висновку про протиправність відмови Головного управління Національної поліції в Київській області у призначенні позивачу спірної соціальної виплати.

Відповідно до пп. 4 п. 5 Розділу 1 Порядку № 4 визначено випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога у разі, зокрема, втрати працездатності поліцейського, а саме: пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми чи каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Таким чином, вимоги позивача до ГУ НП в Київській області щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

При цьому згідно наведених вище правових норм розмір допомоги по другій групі інвалідності встановлюється на рівні 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 1 січня 2016 року - 1378 гривень, з 1 травня 1450 гривень, з 1 січня 2017 року - 1600 гривень.

Позивачу встановлено другу групу інвалідності з 28.04.2016 року, тобто, розмір одноразової грошової допомоги має становити 275 600,00 грн. /1378 грн. х 200/.

Керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України від 20.12.1990 № 565-XII «Про міліцію» Законом України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію», наказом МВС України № 4 від 11.01.2016 року, зареєстрованим в Мінюсті України 29.01.2016 року за № 163/28293, яким затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі /смерті/ чи втрати працездатності поліцейського, ст.ст. 2, 6,9,17, 71,72, 159-163, 185,186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Київській області у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Київській області призначити і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності в розмірі 200 - кратного прожиткового мінімуму установленого законом для працездатних осіб.

Постанова суду може бути оскаржена до Київської апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О. В. Бондаренко