Справа № 682/1716/17
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 682/1716/17

Головуючий у 1-й інстанції: Маршал І.М.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

14 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання неправомірним рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання неправомірним рішення та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2017 року позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії та рішення Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо відмови ОСОБА_2 у переведенні призначеної їй відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсії по інвалідності ( ІІ група) на інший вид та у призначенні пенсії за вислугу років згідно ст. 86 Закону України "Про прокуратуру";

- зобов'язано Славутське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області перевести позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років згідно ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" починаючи з 01.06.2017 року;

- зобов'язано Славутське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області призначити ОСОБА_2 з 01.06.2017 року пенсію за вислугу років згідно ст. 86 Закону України "Про прокуратуру". В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позову та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 з 20 лютого 2017 року перебуває на обліку в Славутському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Хмельницької області, де їй призначено пенсію по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Після призначення пенсії продовжувала працювати.

01 червня 2017 року позивач звернулася до Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру".

Однак, відповідач своїм листом № 30/Г-14 від 12.06.2017 року відмовив позивачу у переході з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру", оскільки відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VII, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються зокрема, відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Не погоджуючись з вказаною відмовою, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції дійшов висновку щодо наявності у позивача права на призначення пенсії згідно з ст.86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.08.2014 року №1697-VII,

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевою самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII та втратив чинність Закон України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789-XII, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури передбачені статтею 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VII.

Частиною 1 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" визначено право прокурора на пенсію за вислугу років незалежно від віку, за наявності на день звернення з 01.10.2016 року по 30.09.2017 року вислуги років не менше 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років.

Частиною 9 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що прокурорам, визнаним інвалідами I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

Згідно ч. 11 ст. 86 вищевказаного Закону прокурорам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їхнім вибором.

Крім того, частиною 6 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

З записів трудової книжки виданої на ім'я ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 17 квітня 1989 року встановлено, що остання з 05.08.1991 року по 28.06.1996 року навчалася на юридичному факультеті Львівського державного університету ім.. І.Франка за денною формою навчання. Починаючи з 27.09.1996 року по день звернення із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України "Про прокуратуру" працює в органах прокуратури, тобто її стаж роботи на прокурорських посадах складає 20 років 8 місяців 4 дні. Вислуга років позивача на 01.06.2017 року складає 23 роки 1 місяць 16 днів.

Посилання ж відповідача на п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213-VII, яким передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, та ту обставину, що до 1 червня 2015 року відповідний закон, що стосувався б усіх видів пенсійного забезпечення осіб, у тому числі спеціальних пенсій, не прийнятий, а позивач звернувся із заявою про призначення пенсії після 1 червня 2015 року, вірно не прийняті судом першої інстанції до уваги, зважаючи на те, що на час прийняття вищезазначеного Закону "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року та з 01 червня 2015 року до 15 липня 2015 року діяв Закон України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, яким регулювались питання пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих органів прокуратури України (ст. 50-1), проте, з 15 липня 2015 року набрав чинності новий Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року №1697-VІІ, яким на сьогоднішній день регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України (стаття 86), а також обмеження щодо виплати та обчислення розміру пенсії, який є спеціальним до спірних правовідносин; будь-яких змін до статті 86 вказаного Закону щодо відсутності права працівників прокуратури України на звернення до органів Пенсійного фонду України про призначення пенсії за вислугу років законодавцем, на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії та на час розгляду справи не прийнято, положення ст.86 Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року є чинними, а отже, можуть бути застосовані при призначенні пенсії працівникам прокуратури України, за наявності на день відповідної вислуги років.

Вказана правова позиція з урахуванням висновків Вищого адміністративного суду України наведена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 15 травня 2017 року у справі К/800/8508/17 та від 24 березня 2017 року у справі К/800/8698/17.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2017 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Славутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сторчак В. Ю.