Справа № 760/6754/16-а
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2017-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 вересня 2017 року № 760/6754/16-а

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Добрянської Я.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних сил України

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Солом'янського районного суду м.Києва із позовом до Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України, в якому просив:

1. Визнати факт неврахування Центром забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України ОСОБА_1 військової служби в період навчання у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного університету України «Київський політехнічний інститут» з 01.09.2005 р. по 10.08.2009 р. - неправомірними діями.

2. Зобов'язати Центр забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України визнати факт проходження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, військової служби в період навчання у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного університету України «Київський політехнічний інститут» з 01.09.2005 р. по 10.08.2009 р. і зарахувати вказаний період як стаж військової служби з відповідним перерахуванням грошового забезпечення і вислуги років згідно Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Ухвалою Солом'янського районного суду м.Києва від 23.09.2016 р. справу № 760/6754/16-а передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду м.Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 24.10.2016 р. справу прийнято до провадження суддею Добрянською Я.І.

Позовні вимоги мотивовані тим, що при розрахунку вислуги років військової служби позивачу частково не враховано період навчання у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного університету України «Київський політехнічний інститут» з 01.09.2005 р. по 10.08.2009 р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх повністю. Вважає, що обставини, що доводять відношення позивача до вищого начального закладу у період вступу до нього підтверджується належними доказами, наявними в матеріалах справи.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні, оскільки в період з 01.09.2005 р. по 10.08.2009 р. позивач був зарахований студентом до вищого навчального закладу та не призначений на посаду «курсант». Також представник відповідача зазначає, що позивач навчався у Військовому інституті за програмою « 4+1», тобто 4 курси навчання позивач мав правовий статус студента вищого навчального закладу, а 5 курс навчання позивач був призначений на посаду «курсант», а тому йому було зараховано загальний стаж державної служби п'ять років та один рік стажу військової служби на посаді «курсант». Таким чином, на думку представника відповідача, при розрахунку вислуги років військової служби позивачу неможливо врахувати час навчання у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного університету України «Київський політехнічний інститут» з 01.09.2005 р. по 10.08.2009 р., оскільки останній не проходив військову службу у відповідності до вимог діючого законодавства.

В судовому засіданні, суд за згодою сторін, ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши наявні у справі документи та матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 був зарахований з 01.09.2005 р. на навчання до Військового інституту телекомунікацій та інформатизації Національного університету України «Київський політехнічний інститут», що підтверджується витягом із наказу № 2918-с від 10.07.2005 р.

19.06.2010 р. позивач закінчив навчання у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного університету України «Київський політехнічний інститут», а здобув кваліфікацію спеціаліста за спеціальністю «Комплекси, системи та засоби автоматизації управління військами та озброєння» та здобув кваліфікацію інженера в області обчислювальних систем, офіцера військового управління тактичного рівня.

19.06.2010 р. наказом Міністра оборони України № 556 позивачу було присвоєно військове звання «лейтенант» і призначено інженером Відділу програмування Центру автоматизованих систем управління Генерального штабу Збройних Сил України, ВОС -5302004.

На час звернення до суду із позовом позивач проходив військову службу у Центрі забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України на посаді старшого офіцера відділу документального забезпечення Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України, що підтверджується довідкою про проходження військової служби від 15.10.2015 р.

Відповідно до довідки від 18.12.2015 р. №6Н9 капітан ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у Центрі забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України.

Так, згідно послужного списку позивач проходив військову службу у наступні періоди:

11.08.2009 р. - 19.06.2010 р. - курсант Військового інституту телекомунікацій та інформатизації НТУ України «КПІ»;

19.06.2010 р. - 12.03.2011 р. - інженер Відділу програмування Центру автоматизованих систем управління Генерального штабу Збройних Сил України;

12.03.2011 р.-22.07.2015 р. - інженер Відділу програмного та математичного забезпечення центру інформаційних систем Головного інформаційно-телекомунікаційного вузла ГШ ЗС України;

22.07.2015 р. по теперішній час - старший офіцер Відділу документального забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України.

В той же час, як зазначає позивач, при розрахунку вислуги років військової служби йому не було враховано період проходження навчання у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного університету України «Київський політехнічний інститут» з 01.09.2005 р по 10.08.2009 р.

З урахуванням наведеного, позивач через адвоката, звернувся із адвокатським запитом від 11.03.2016 р. (зареєстрований 12.03.2016 р. за вх. № 1732), в якому просив роз'яснити чи було враховано вказаний час як військову службу.

За результатами розгляду вищевказаного звернення, відповідачем надано відповідь від 16.03.2016 р. вих. № 292/971, згідно якого перерахунок вислуги років капітану ОСОБА_1 не здійснювався, що відповідач обґрунтував наступним.

Так, відповідно до абз. 6 п. 2 ст. 23 Закону України «Про військовий обов'язок та військову службу» для курсантів вищих навчальних закладів час навчання у вищому військовому навчальному закладі або військовому підрозділі вищого навчального закладу зараховується до строку військової служби.

Згідно п. 2.2 розділу ІІ «Інструкції про організацію Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» початком проходження військової служби за контрактом в Збройних Силах України вважається день призначення громадянина на посаду курсанта військового навчального закладу.

В послужному списку особової справи старшого офіцера відділу документального забезпечення Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України капітана ОСОБА_1 зазначено проходження військової служби у Збройних Силах України з 11.08.2009 р. на посаді курсанта Військового інституту телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут». Наказ начальника інституту від 11.08.2009 р. № 155.

Вважаючи дії відповідача щодо неврахування періоду проходження навчання у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного університету України «Київський політехнічний інститут» з 01.09.2005 р по 10.08.2009 р. до стажу військової служби, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» від 25 березня 1992 року N 2232-XII (надалі - Закон N 2232-XII), в редакції чинній на час вступу позивача до вищого навчального закладу (надалі -ВНЗ), початком проходження військової служби вважається, зокрема, день призначення на посаду курсанта (слухача) вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які добровільно вступають на військову службу; день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов'язаних.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону N 2232-XII до одного з видів військової служби відноситься військова служба (навчання) за контрактом курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають кафедри військової підготовки (факультети військової підготовки, відділення військової підготовки, інститути військової підготовки) з програмами підготовки на посади осіб офіцерського складу.

Судом встановлено, що на підставі витягу із наказу № 2918-с від 29.07.2005 р. (на підставі рішення приймальної комісії Національного технічного університету України «КПІ» протокол № 10 від 29.07.2005 р.) ОСОБА_1 був зарахований на денну форму навчання з 01.09.2005 р. студентом першого курсу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації.

Згідно п. 1.3 Положення про вищі військові навчальні заклади Збройних Сил України, яке затверджене Наказом Міністра оборони України від 21 червня 2004 року N 221 (в редакції чинній на час вступу позивача до ВНЗ) до ВВНЗ відносяться військові університети, військові академії, військові інститути, військові коледжі.

Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут» було затверджено Указом Президента України за №289/95 від 08.04.1995 року «Про Київський політехнічний інститут».

Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації НТУУ «КПІ» створений постановою №269 від 22.03.2001 року Кабінету Міністрів України на базі Київського військового інституту управління і зв'язку та Військового інституту НТУУ «КПІ», готує висококваліфікованих фахівців у галузі телекомунікацій та інформатизації.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.062013 року №509-р «Про утворення Державного університету телекомунікацій» було створено Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації Державного університету телекомунікацій (ВІТІ ДУТ).

Відповідно до п. 3 Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищих навчальних закладів, військових навчальних підрозділів, затвердженого Указом Президента України від 07.11.2001 року №1053/2001, що діяло на момент зарахування позивача на навчання до ВНЗ на військову службу (навчання), на посади курсантів (слухачів) до вищих військових навчальних закладів, підрозділів приймаються громадяни України за власним бажанням, які закінчили загальноосвітні навчальні заклади, пройшли відповідну попередню підготовку, склали вступні іспити, а також придатні до проходження військової служби за станом здоров'я і віку.

Відповідно до п.п. 1.3, 1.5 Положення про вищі військові навчальні заклади, затвердженого наказом Міністерства оборони України 27 травня 2015 року N 240, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 червня 2015 р. за N 706/27151 вищий військовий навчальний заклад (далі - ВВНЗ) - вищий навчальний заклад державної форми власності, який здійснює на певних рівнях вищої освіти підготовку, перепідготовку та підвищення кваліфікації військових фахівців для подальшої служби на посадах офіцерського (сержантського, старшинського) або начальницького складу з метою задоволення потреб Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, проводить наукову, науково-технічну, інноваційну та/або методичну діяльність.

До ВВНЗ належать: військові університети, військові академії, військові інститути, військові коледжі.

Виходячи із наведеного, Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації НТУУ «КПІ» належить до військової структури.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що стаж військової служби слід розраховувати з дати зарахування особи на навчання у вищий навчальний заклад, який за своїм статусом є військовим.

З урахуванням наведеного, суд відхиляє посилання відповідача на те, що військова служба, в даному випадку, розпочинається із часу укладення відповідного контракту про проходження військової служби та призначення на посаду курсанта Військового інституту телекомунікацій та інформатизації НТУ України «КПІ».

Таким чином, виходячи із системного аналізу фактичних обставин справи та норм чинного законодавства, а також беручи до уваги положення ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), згідно якої суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог; суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять, та положення ч. 8 ст. 22 цього ж Кодексу відповідно до якої спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються, слід дійти висновку, що дії відповідача щодо незарахування позивачу період навчання у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного університету України «Київський політехнічний інститут» з 01.09.2005 р. по 10.08.2009 р. до стажу військової служби є протиправним, а тому вказаний період підлягає зарахуванню як стаж військової служби з відповідним перерахуванням грошового забезпечення і вислуги років згідно Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини (ч. 2).

Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується (ч. 3).

Згідно з вимогами ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Також згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірність його дій. Водночас, позивачем доведено обставини в обґрунтування заявлених позовних вимог з огляду на що останні підлягають задоволенню.

Згідно до ст. 94 КАС України судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Враховуючи вищенаведене в сукупності та керуючись ст.ст. 2, 11, 71, 86, 94, 97, 158-163, 165 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних сил України щодо неврахування ОСОБА_1 військової служби в період навчання у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного університету України «Київський політехнічний інститут» з 01.09.2005 р. по 10.08.2009 р.

3. Зобов'язати Центр забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України зарахувати ОСОБА_1 період навчання у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного університету України «Київський політехнічний інститут» з 01.09.2005 р. по 10.08.2009 р. як стаж військової служби з відповідним перерахуванням грошового забезпечення і вислуги років згідно Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей».

4. Судові витрати в сумі 551,20 гривень присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України.

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська