Справа № 820/3380/17
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"19" вересня 2017 р. № 820/3380/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

Суддів Старосєльцевої О.В., Бадюкова Ю.В.

за участю секретаря судового засідання Попова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Державної служби України з безпеки на транспорті
про зобов'язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, фізична особа - підприємець ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив суд скасувати розрахунок №295/17 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту про перевищення транспортним засобом встановлених обмежень загальної маси та (або) осьових навантажень від 13.06.2017 року, складений Управлінням Укртрансбезпеки у Херсонській області та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Харківській області області №022005 від 01.08.2017 року про застосування адміністративно-господарського штрафу до ФО-П ОСОБА_1.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що 13.06.2017 року на автомобільній дорозі М14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» 203 км, посадовими особами відповідача було зупинено для здійснення габаритно- вагового контролю автомобіль, що належить Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, марки МАN, модель 26.460, номерний знак.НОМЕР_2, з причепом марки ТК, модель АХ182БКР, номерний знак НОМЕР_1.

За результатами габаритно-вагового контролю водію ОСОБА_2 було видано акт (ВТ) №0020771 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та акт №21441 від 13.06.2017 р. про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та запропоновано продовжити рух по маршруту.

ОСОБА_2 не погодився з показниками габаритно-вагового контролю, відмовився від підпису вказаних актів.

Відповідно до результатів зважування, навантаження на осі автомобіля становило: 1) 7700 кг, 2) 16550 кг, 3) 17850 кг, разом 42100 кг.

На підставі вказаного акту відповідачем був складений розрахунок плати за проїзд великовагового та (або) великогабаритного транспортного засобу №295/17, відповідно до якого врахована відстань 600 км (540 км + 60 км), навантаження на здвоєну вісь 16,55 т та 17,85 т, параметри, за які нарахована плата за проїзд: загальна маса ТЗ - 2,10 т, перевищення маси на здвоєну вісь - 0,55 т, перевищення маси на здвоєну вісь - 1,85 т, нараховано до сплати 756,00 євро. У відповідності до вказаного розрахунку, позивачу запропоновано сплатити 756,00 євро (із переведенням в гривні відповідно до курсу обміну НБУ), як плата за проїзд автомобільними дорогами, транспортних .засобів, вагові параметри яких перевищують нормативні.

01 серпня 2017 року в.о. начальника Управління Укртрансбезпеки у Харківській області Фролов Р.М. на підставі акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №21441 та акту №0020771 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 13.06.2017 року та розрахунку виніс постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №022005 у відношенні ФО-П ОСОБА_1 за допущене порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у розмірі 1700,00 грн.

Позивач вважає, що зазначені розрахунок та постанова є неправомірними, необґрунтованими, безпідставними через відсутність доказів порушення позивачем законодавства, а тому просить скасувати їх в повному обсязі.

В судове засідання позивач не прибув, але надав до суду клопотання, в якому підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві та розглядати справу за його відсутності.

В судове засідання представник відповідача не прибув, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, а тому суд приходить до висновку про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.

Суд вказує, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» неорганізовано шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті та утворено Державну службу України з безпеки на транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті.

Відповідно до п. 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Пунктом 4 Положення передбачено, що основним завданням Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Згідно пп.15, 27, п. 5 Положення, Укртрансбезпека відповідно до складених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, а також, здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

У відповідності до абзацу першого п. 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи .

Пунктом 3 постанови КМУ від 26.06.2015 № 592 «Деякі питання убезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби, зокрема, Чорноморське міжрегіональне управління Ухртрансбезпеки.

Відповідно до п.З Порядку здійснення державного контролю на -ттомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року (далі - Порядок 1567), органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається : в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.З,4 Порядку 1567, державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння длати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі -Порядок № 879).

Відповідно до п. З Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами УМВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

За визначеннями у пункті 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - де контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; попередній габаритно-ваговий контроль - це визначення параметрів великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу для встановлення наявності перевищення нормативів на стаціонарних пунктах; точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Судом встановлено, що 13.06.2017 року посадовою особою Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без дозволу виданого Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

А саме у пункті габаритно-вагового контролю а/д М-14 «Одеса- Мілітополь-Новоазовськ» км 203+500 проведено габаритно-ваговий контроль вантажного транспортного засобу, що належить позивачу по справі.

Суд зазначає, що відповідно до вимог п.13 Порядку № 879 під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Встановлено, що розміщені у пункті габаритно-вагового контролю а/д М-14 «Одеса- Мілітополь-Новоазовськ» км.203+500 стаціонарні автомобільні ваги пройшли метрологічну атестацію та періодичну повірку, про що зазначено у Паспорті стаціонарних автомобільних ваг по осьового зважування (далі -Паспорт) та підтверджено Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 20.04.2017.

Матеріалами справи підтверджено, що за результатами проведення зважування в автоматичному режимі видано квитанцію № 53625, складено Довідку про результати здійснення габаритно- вагового контролю у якій визначено тип транспортного засобу (стосовно кількості одиночних та здвоєних осей автомобіля) та Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 13.06.2017 № 21441, на підставі яких здійснено Розрахунок від 13.06.2017 № 295/17 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд 756 євро.

При цьому, як встановлено судом, позивач по справі не спростовує правильність визначення представниками Укртрансбезпеки типу транспортного засобу під час проведення габаритно-вагового контролю. Також, водієм не надано жодних заперечень щодо зафіксованих даних в актах перевіряючих осіб.

Суд вважає за необхідним вказати, що Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (зі змінами).

На підставі п. З названих Правил транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Судом встановлено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту відповідно до «Ставки плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та або габаритні параметри яких перевищують нормативи», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 за формулою:П = (Рзм + Рнв + Рг) х В х К,де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за І кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничнуза здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Таким чином, судом встановлено, що розрахунок здійснено посадовою особою відповідача наступним чином: Рзм - допустимий норматив на загальну вісь - 40 т., фактичні вагові параметри - 42,100 т. Перевищення склало 2,100 т. Тож, ставка плати за кожен кілометр відстані складає 0,1 євро, Рнв (за пунктом 2.2.2 Розрахунку) - допустимий норматив на здвоєну вісь 16 т., фактичні вагові параметри - 16,550 т. Перевищення на вісь склало 0,550 т. У процентному відношенні це складає 16,550 т. - 16т. = 0,550т./16т.*100 = 3,44 % від нормативу. Тож, ставка плати за кожен кілометр відстані складає 0, 05 євро; Рив (за пунктом 2.2.3 Розрахунку) - допустимий норматив на здвоєну вісь - 16 т., фактичні вагові параметри - 17,850 т. Перевищення на вісь склало 1,850 т. У процентному відношенні це складає 17,850 т. - 16т. = 1,850 т./16т.*100 = 11,56 % від нормативу. Тож, ставка плати за кожен кілометр відстані складає 0, 27 євро.

Відстань - 600 км.

Відповідно до коефіцієнту збільшення плати за проїзд, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру від 10% до 40% - К=3.

Отже, (0,1+0,05+0,27)*600*3= 756 євро.

При цьому, як встановлено судом, при визначені маршруту перевезення, інспектори виходили з довідки про закупівлю овочів у с. Великі Копани Цюрупинського району Херсонської області ( в матеріалах справи) та інформації водія щодо кінцевої точки перевезення вантажу. Маршрут перевезення та відстань, покладена в основу розрахунку в актах представників Укртрансбезпеки водієм транспортного засобу не заперечувалась та позивачем не спростовується.

Також судом встановлено, що у зв'язку з виявленням вищезазначених порушень, виконуючи функції покладені на них державою, державними інспекторами було складено Акт ВТ № 0020771 від 13.06.2017, який відповідно до п. 21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08 листопада 2006 року, складаються в одному примірнику.

Матеріалами справи підтверджено, що водій зі змістом акту ВТ № 0020771 від 13.06.2017 був ознайомлений, однак не надав своїх пояснень та не підписав акт.

Суд зазначає, що відповідно до п. 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08 листопада 2006 року, складаються в одному примірнику, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

У зв'язку із зазначеним, враховуючи, що ФО-П ОСОБА_1 зареєстрований на території Харківської області, розгляд акту ВТ № 0020771 від 13.06.2017 р. здійснювало Управління Укртрансбезпеки у Харківській області.

Повідомленням, направленим поштою 25.07.2017р. відповідно до Списку згрупованих поштових відправлень, Позивача було викликано до Управління Укртрансбезпеки у Харківській області на 01.08.2017. Повідомлення було отримано Позивачем 31.07.2017 р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Судом також встановлено, що за результатами розгляду справи за участю Позивача та наявними матеріалах справи копіями документів винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 022005 від 01.08.2017 за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та відповідно до ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно - господарський штраф в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 29 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08 листопада 2006 року, копію постанови № 022005 від 01.08.2017 видано Позивачу на ріки під розписку.

Суд звертає увагу, що вичерпний перелік питань, які перевіряються під час рейдової перевірки, встановлюється п. 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567, а саме: Під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Згідно ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено перелік обов'язкових документів на підставі яких виконуються вантажні перевезення, для водія юридичної особи, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, є - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством України, а у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Проаналізувавши наведене та враховуючи, що ваги, на яких проводилось зважування, відповідають вимогам Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», загальна вага транспортного засобу дійсно перевищує нормативно-встановлену в 40 тон, а у водія відсутній документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків, суд приходить до висновку , що Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області на законних підставах було винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

А згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень довів правомірність складеного розрахунку та винесеної постанови про накладення штрафу.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача не правомірними та такими, що не ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином не обґрунтовані, не підтверджені матеріалами справи, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 20 вересня 2017 року.

Головуючий суддя Спірідонов М.О.

Судді Старосєльцева О.В.,

Бадюков Ю.В.