Справа № 804/3073/16
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2016-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2016 р. Справа № 804/3073/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н. В.
при секретаріЧудновській А.С.
представника позивача представників відповідача Соколова А.О. Баранник О.В., Юрина Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕ Технолоджі» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Від відповідача надійшло заперечення в яких він посилається на те, що фінансово - господарські операції між ТОВ «ЗЕ Технолоджі» та ТОВ «Трейдсорт», підпадають під визначення контрольованих операцій, а тому у ТОВ «ЗЕ Технолоджі» виникає обов'язок щодо подання звіту про контрольовані операції за 2013 рік та зазначення у ньому цих господарських операцій. Також відповідач зазначає, що ТОВ «Трейдсорт» з моменту взяття на облік в органі ДФС не є платником податку на додану вартість. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб керівником ТОВ «ЗЕ Технолоджі» та ТОВ «Трейдсорт» протягом 2013 року була одна і та ж фізична особа -ОСОБА_6.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на доводи викладені в позовній заяві та доповненнях.
Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали, у задоволенні позову просили відмовити, посилаючись на доводи викладені в запереченнях.
Заслухавши представника позивача та представників відповідача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлене, що з 25.09.2015р. по 23.10.2015р. на підставі направлень від 24.09.2015 року №№469, 471, 470, 476, 477, згідно із затвердженим планом-графіком проведення планових документальних перевірок на 3 квартал 2013р., у відповідності до п.75.1 ст.75, ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України проведено планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕ Технолоджі» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 26.04.2012 по 31.12.2014, валютного та іншого законодавства за період з 26.04.2012 по 31.12.2014, за результатами якої складено Акт №1113/04-66-22-02/38198547 від 30.10.2015р.
Згідно висновків вказаного Акту, перевіркою ТОВ «ЗЕ Технолоджі» встановлені порушення:
- пп.39.4.2 п.39.4 ст.39 Податкового кодексу України, в частині неподання звіту про контрольовані операції за звітний період 2013 року;
- абз. «а» п.176.2 ст.176, пп.168.1.1, пп.168.1.2, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України, несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб у загальній сумі 263,16 грн., у тому числі: за липень 2013 року - 93,12 грн. (сплачено в листопаді 2013 року), серпень 2013 року - 85,02 грн. (сплачено у листопаді 2013 року), вересень 2013 року -85,02 грн. (сплачено у листопаді 2013 року);
- пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, пп.49.18.2 п.49.18 ст.49, абз.«б» п.176.2 ст.176, не відображення підприємством в податкових розрахунках за формою 1-ДФ за IV квартал 2012 року суми виплати поворотної фінансової допомоги за ознакою доходу «153».
На підставі вказаного Акту перевірки ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська 04.12.2015 року прийнято податкові повідомлення-рішення:
Згідно Акту перевірки №1113/04-66-22-02/38198547 від 30.10.2015р., протягом 2013 року ТОВ «ЗЕ Технолоджі» відповідно укладених договорів купівлі-продажу цінних паперів № 5687БВ від 02.07.2013 та № 2588/13-БВ від 09.12.2013 здійснювало господарські операції із придбання інвестиційних сертифікатів у ТОВ «Трейдсорт» на загальну суму 77 005 633,88 грн., що підтверджується первинними документами, а саме: у грудні 2013 року згідно актів приймання-передачі цінних паперів від 06.12.2013 на суму 67 005 633,88 грн. та від 09.12.2013 на суму 10 000 000,00 грн.
Згідно договору купівлі-продажу цінних паперів від 27.12.2013 №1230БВ та акту виконаних робіт від 27.12.2013 ТОВ «ЗЕ Технолоджі» (Продавець) продало ТОВ «Менеджмент Інвестицій», (Покупець) частину цінних паперів, які було придбано у ТОВ «Трейдсорт» на суму 58 035 000,00 грн. Вказані взаємовідносини підтверджується актами прийому-передачі цінних паперів та бухгалтерськими проводками, які зроблені підприємством: Дт- 35 «Інші поточні фінансові інвестиції» - Кт- 685/2 «Розрахунки з іншими кредиторами»; Дт-685/2 «Розрахунки з іншими кредиторами» - Кт-311 «Розрахунки в національній валюті».
ТОВ «Трейдсорт» з моменту взяття на облік в органі ДФС не є платником податку на додану вартість.
За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб керівником ТОВ «ЗЕ Технолоджі» та ТОВ "Трейдсорт" протягом 2013 року був ОСОБА_6.
Також, перевіркою встановлено, що ТОВ «ЗЕ Технолоджі» надано в неповному обсязі до ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» (форма 1 ДФ) за четвертий квартал 2012 року, а саме, в податковому розрахунку не зазначено виплачену 29.11.2012 року громадянину ОСОБА_8 суму поворотної фінансової допомоги (ознака доходу «153») у розмірі 8 350,0 грн.
Крім того, перевіркою встановлено, що ТОВ «ЗЕ Технолоджі» здійснено нарахування доходу фізичним особам у вигляді заробітної плати, але несвоєчасно перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб у загальній сумі 263,16 грн., у тому числі: за липень 2013 року - 93,12 грн. (сплачено у листопаді 2013 року), серпень 2013 року - 85,02 грн. (сплачено у листопаді 2013 року), вересень 2013 року - 85,02 грн. (сплачено у листопаді 2013 року).
Згідно із ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.
П.п.14.1.81 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), встановлено, що інвестиції - господарські операції, які передбачають придбання основних засобів, нематеріальних активів, корпоративних прав та/або цінних паперів в обмін на кошти або майно. Інвестиції поділяються на:
а) капітальні інвестиції - господарські операції, що передбачають придбання будинків, споруд, інших об'єктів нерухомої власності, інших основних засобів і нематеріальних активів, що підлягають амортизації відповідно до норм цього Кодексу;
б) фінансові інвестиції - господарські операції, що передбачають придбання корпоративних прав, цінних паперів, деривативів та/або інших фінансових інструментів. Фінансові інвестиції поділяються на:
прямі інвестиції - господарські операції, що передбачають внесення коштів або майна в обмін на корпоративні права, емітовані юридичною особою при їх розміщенні такою особою;
портфельні інвестиції - господарські операції, що передбачають купівлю цінних паперів, деривативів та інших фінансових активів за кошти на фондовому ринку або біржовому товарному ринку;
в) реінвестиції - господарські операції, що передбачають здійснення капітальних або фінансових інвестицій за рахунок прибутку, отриманого від інвестиційних операцій.
Відповідно до абзацу «ж» пп.14.1.159 п.14.1 ст.14 ПК України пов'язаними особами для цілей трансфертного ціноутворення визнаються юридичні особи, в яких повноваження одноособового виконавчого органу здійснює одна й та сама особа.
Згідно пп.14.1.202 п. 14.1 ст. 14 ПК України, продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.
Відповідно до пп.14.1.244 п.14.1 ст.14 ПК України, товари - матеріальні та нематеріальні активи, у тому числі земельні ділянки, земельні частки (паї), а також цінні папери та деривативи, що використовуються у будь-яких операціях, крім операцій з їх випуску (емісії) та погашення.
В цілях оподаткування операцій з переміщення майна та енергії через митний кордон України термін "товари" вживається у значенні, визначеному Митним кодексом України
П.п.39.2.1.1 пп.39.2.1 п.39.2 ст.39 Податкового кодексу України передбачено, що контрольованими операціями є господарські операції з придбання (продажу) товарів (робіт, послуг), що здійснюються платниками податків з пов'язаними особами - резидентами, які:
задекларували від'ємне значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток за попередній податковий (звітний) рік;
застосовують спеціальні режими оподаткування станом на початок податкового (звітного) року;
сплачують податок на прибуток підприємств та/або податок на додану вартість за іншою ставкою, ніж базова (основна), що встановлена відповідно до цього Кодексу, станом на початок податкового (звітного) року;
не були платниками податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість станом на початок податкового (звітного) року.
Згідно п.п.39.2.1.4 пп.39.2.1 п.39.2 ст.39 Податкового кодексу України, операції, передбачені у підпунктах 39.2.1.1 і 39.2.1.2 цієї статті, визнаються контрольованими за умови, що загальна сума здійснених операцій платника податків з кожним контрагентом дорівнює або перевищує 50 мільйонів гривень (без урахування податку на додану вартість) за відповідний календарний рік
Відповідно до пп.39.4.2 п.39.2 ст.39 Податкового кодексу України, платники податків (крім Національного банку України), які протягом звітного періоду здійснювали контрольовані операції, зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, наступного за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.
Згідно до ч.1 ст.163 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання в межах своєї компетенції та відповідно до встановленого законодавством порядку можуть випускати та реалізовувати цінні папери, а також придбавати цінні папери інших суб'єктів господарювання.
Статтею 165 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання можуть придбавати акції та інші цінні папери, зазначені у цьому Кодексі, за рахунок коштів, що надходять у їх розпорядження після сплати податків та відсотків за банківський кредит, якщо інше не встановлено законом.
Операції купівлі-продажу цінних паперів здійснюють їх емітенти, власники, а також торговці цінними паперами - посередники у сфері випуску та обігу цінних паперів. Види та порядок здійснення зазначеної діяльності визначаються цим Кодексом та іншими законами
Статтею 2 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», визначено, що фондовий ринок (ринок цінних паперів) - сукупність учасників фондового ринку та правовідносин між ними щодо розміщення, обігу та обліку цінних паперів і похідних (деривативів).
Емітент - юридична особа, Автономна Республіка Крим або міські ради, а також держава в особі уповноважених нею органів державної влади, яка від свого імені розміщує емісійні цінні папери та бере на себе зобов'язання за ними перед їх власниками.
Інвестори в цінні папери - фізичні та юридичні особи, резиденти і нерезиденти, які набули права власності на цінні папери з метою отримання доходу від вкладених коштів та/або набуття відповідних прав, що надаються власнику цінних паперів відповідно до законодавства.
Згідно ч.3 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, що має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов'язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.
Статтею 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність» передбачено, що інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути кошти, цільові банківські вклади, паї, акції та інші цінні папери.
При винесенні рішення суд виходить з наступного.
Згідно пп.39.2.1.1, 39.2.1.2 та 39.2.1.4 п. 39.2.1 ст. 39 ПК України (станом на момент виникнення спірних правовідносин) для визнання господарських операцій контрольованими, необхідно обов'язкова сукупність, двох критеріїв: вартісний, за контрагентом.
Судом встановлено, відповідно до акту перевірки ГОВ «ЗЕ Технолоджі» у грудні 2013 року здійснювало господарські операції із придбання інвестиційних сертифікатів у ТОВ «Трейдсорт» на загальну суму 77 005 633,88 грн. за договорами купівлі-продажу цінних паперів від 02.07.13 № 5687БВ та від 09.12.13 № 2588/13-БВ. Операції з придання інвестиційних сертифікатів підтверджено актами приймання-передачі цінних паперів від 06.12.13 на суму 67 005 633,88 грн. та від 09.12.2013 на суму 10 000 000,0 грн. Акти приймання-передачі зі сторони продавця підписано ОСОБА_6, зі сторони покупця - ОСОБА_6.
Частину цінних паперів, придбаних у ТОВ «Трейдсорт», ТОВ «ЗЕ Технолоджі» продало 27.12.2013 року ТОВ «Менеджмент Інвестицій» (покупець) на суму 58 035 000,0 грн. за договором купівлі-продажу цінних паперів від 27.12.13 № 1230БВ.
Директором ТОВ «ЗЕ Технолоджі» за період з 26.04.2012 року по 13.01.2014 року згідно з наказами, які надані в ході проведення перевірки, був ОСОБА_6 (наказ про прийняття № 1-0к від 18.04.2012 року, наказ про звільнення від 14.01.2014 року), що також підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб керівником ТОВ «ЗЕ Технолоджі» та ТОВ «Трейдсорт» протягом 2013 року була одна і та ж фізична особа - ОСОБА_6, зазначене позивачем не заперечувалось.
Відповідно ці юридичні особи є пов'язаними особами для цілей трансферного ціноутворення відповідно до пп.14.1.159 п.14.1 ст.14 ПК України.
При досліджені критерію «за контрагентом» (в розрізі операцій з резидентами) встановлено, що згідно з обліковими даними платника та даними Інформаційної системи «Податковий блок» ТОВ «Трейдсорт» з моменту взяття на облік в органі ДФС не було платником податку на додану вартість.
Згідно з пп.39.2.1.4 п.39.2.1 п.39.2 ст.39 Кодексу господарські операції, передбачені у підпунктах 39.2.1.1 і 39.2.1.2 цієї статті, визнаються контрольованими за умови, що загальна сума таких операцій платника податків з кожним контрагентом дорівнює або перевищує 50 мільйонів гривень (без урахування ПДВ) за відповідний звітний календарний рік.
Таким чином, для розрахунку вартісного критерію розраховується сума господарських операцій за календарний рік. Водночас, у звіті за 2013 звітний рік відображаються тільки операції, що здійснюються у період 01.01.2013 по 31.12.2013. Відповідне роз'яснення викладене в Узагальнюючий податковій консультації з окремих питань застосування норм податкового законодавства щодо трансферного ціноутворення, затвердженої наказом Міндоходів України від 22.11.2013 №699.
При цьому, щодо посилання позивача на те, що підприємство діяло згідно уточненої, а не первинної редакції узагальнюючої податкової консультації, суд зазначає наступне.
У відповіді № 2 узагальнюючої податкової консультація з окремих питань застосування норм податкового законодавства щодо трансфертного ціноутворення, затвердженої наказом Міндоходів України 22.11.13 № 699 та чинної на час здійснення операцій ТОВ «ЗЕ Технолоджі», вартість інвестицій враховується при визначенні вартісного критерію - 50,0 млн. грн. В зв'язку зі змінами внесеними до Кодексу Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення трансфертного ціноутворення від 13.05.14 № 1260-УІІ» (набрали чинності 30.05.2014), наказом Міндоходів України від 01.07.14 № 368 питання 2 Консультації викладено у новій редакції та вартість інвестицій не враховується при визначенні вартісного критерію починаючи з 30.05.2014 року.
Аналізуючи норми вищевказаного законодавства України, суд звертає увагу, що відповідно до п.п.39.2.1.1 та 39.2.1.4, пп.39.2.1 п.39.2 ст.39 ПК України, проведені операції між ТОВ «ЗЕ Технолоджі» та ТОВ «Трейдсорт» за 2013 рік на суму 77 005 633,88 відповідають критеріям контрольованих.
Щодо твердження позивача на те, що контрольованими операціями є господарські операції з придбання (продажу) лише товарів (робіт, послуг), а господарські операції між ТОВ «ЗЕ Технолоджі» та ТОВ «Трейдсорт» з придбання цінних паперів у 2013р. є інвестиціями, тобто придбання інвестиційних іменних сертифікатів є портфельною фінансовою інвестицією, у зв'язку з чим, вказані господарські операції не є контрольованими, суд не приймає до уваги з огляду на наступне.
Відповідно до пп.14.1.244 п.14.1 ст.14 ПК України, товари - матеріальні та нематеріальні активи, у тому числі земельні ділянки, земельні частки (паї), а також цінні папери та деривативи, що використовуються у будь-яких операціях, крім операцій з їх випуску (емісії) та погашення.
Таким чином, цінний папір у будь-яких операціях, крім операцій з їх випуску (емісії) та погашення, розглядається у Податковому кодексі як товар, у зв'язку з чим, господарські операції ТОВ «ЗЕ Технолоджі» з купівлі інвестиційних сертифікатів та подальшого їх продажу за сутністю є господарськими операціями з придбання-продажу товарів та не мали ознак інвестицій, та відповідно підлягали відображенню у звіті про контрольовані операції.
При цьому, відповідно до пункту 3 Закону України від 13.05.14 № 1260-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення трансфертного ціноутворення», у 2014 році звіт про контрольовані операції, що відповідно до статті 39 цього Кодексу подається центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику; за період з 1 вересня по 31 грудня 2013 року подається до 1 жовтня 2014 року.
Проте, станом на 01.10.2014 року та на момент завершення перевірки ТОВ «ЗЕ Технолоджі» звіт про проведені ним у 2013 році контрольовані операції не подано.
Неподання до ДФС України платником податків звіту про проведені ним у 2013 році контрольовані операції відповідно до вимог п.39.4 ст.39 Кодексу є порушенням податкового законодавства, відповідальність за яке передбачено п. 120.3 ст.120 Кодексу.
Пунктом 120.3 статті 120 ПК України передбачено, що неподання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або невключения до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу у розмірі 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, у разі неподання (несвоєчасного подання) звіту про контрольовані операції.
Пунктом 120.3 статті 120 ПК України передбачено, що неподання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або невключения до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу у розмірі 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, у разі неподання (несвоєчасного подання) звіту про контрольовані операції.
З урахуванням законодавчо встановленого станом на 01.01.2013 року розміру мінімальної заробітної плати - 1 147,0 грн., розрахункова сума штрафу відповідно до п.120.3 ст.120 ПК України складає 344100грн. (1447х300).
Таким чином, суд зазначає, що висновки зроблені відповідачем щодо неподання звіту про контрольовані операції за 2013 рік та застосування штрафної санкції у розмірі 344 100,0 грн., обґрунтовані нормами чинного законодавства.
Щодо застосування штрафних санкції за порушення порядку подання розрахунків за формою 1ДФ та несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб, суд зазначає наступне.
Згідно Акту перевірки позивача, встановлено, що ТОВ «ЗЕ Технолоджі» в порушення вимог п. 176.2 ст. 176. пп.168.1.1, пп.168.1.2, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168, п.119.2 ст. 119, абз. „б" п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, під час виплати доходу несвоєчасно перераховано податок на доходи фізичних осіб, а саме: за липень 2013 року - 93,12 грн. сплачено в листопаді 2013 року, за серпень 2013 року - 85,02 грн. сплачено у листопаді 2013 року, за вересень 2013 року - 85,02 грн. сплачено у листопаді 2013 року та не відображено в податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою 1 ДФ за IV квартал 2012 року, виплачену 29.11.2012 року громадянину ОСОБА_8 суму поворотної фінансової допомоги (ознака доходу «153») у розмірі 8350 гривень.
Згідно з підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 167 цього Кодексу.
Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету (підпункт 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 ПК України).
Грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету (підпункт 54.2 статті 54 ПК України).
Згідно з абзацом «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, податкові агенти зобов'язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, якщо інше не визначено нормами цього Кодексу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування.
Відповідно до абзацу «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України податкові агенти зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету" податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.
Згідно з п. 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України, неподання, подання з. порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, ' з недостовірними 4 відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених). на користь платника податків, суми утриманого з них податку, якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та або до зміни платника податку, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривен.
Пунктом 127.1 статті 127 ПК України встановлено, що ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов'язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов'язків погашення такої суми податкових зобов'язань або податкового, боргу, крім випадків, встановлених розділом IV цього Кодексу.
Суд звертає увагу, що а ні під час перевірки, а ні під час розгляду справи, не надані докумети, що спростовують встановлені вищевказані порушення.
Крім того, позивач зазначає, що відповідачем була порушена процедура оформлення та направлення їм Акту перевірки, а саме замість двох актів перевірки вони отримали лише один примірник, проте із вказаним суд не погоджується, оскільки п.86.3 ст.86 ПК України визначено, що платнику податків вручається або надсилається лише один примірник акта про результати виїзної планової чи позапланової документальної перевірки.
Таким чином, застосування відповідачем штрафних санкцій за порушення порядку подання розрахунків за формою 1ДФ та несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб є правомірним, доказів протилежного позивачем не надано.
Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.ст.11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростували правильність висновків відповідача, викладених ним в акті №1113/04-66-22-02/38198547 від 30.10.2015р., відповідачем правомірність своїх рішень доведена.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку в необхідності відмови в задоволенні поданого адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕ Технолоджі» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Н.В. Турлакова