Справа № П/811/779/17
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 року Справа № П/811/779/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю "ІНТЕРРЕСУРСИ" (позивач) до Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 10.11.2016 року № та №.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що спірні рішення винесені за результатами документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «КОРТЕС-ПЛЮС» (код 39710362) за період з 01.01.2014 р. по 29.07.2016 р., про що складено Акт №48/11-23-14-04/01882172 від 25.10.2016 року. Зокрема, згідно висновків перевірки, вказані відносини вчинені на підставі нікчемності правочину виходячи із аналізу інформації автоматизованих систем ДФС, податкової звітності та іншої наявної у податкового органу інформації. Однак, із такими висновками позивач не погоджується, оскільки вони не відповідають фактичним даним про характер правовідносин з даним контрагентом та не підтверджені належними доказами, які б доводили факт фіктивності укладених правочинів. Водночас, господарські відносини підтверджені належним чином складеними і оформленими первинними документами, а тому висновки перевірки на підставі яких були винесені оскаржувані рішення є необґрунтованими.

Заперечуючи проти задоволенні позовних вимог представник відповідача вказав, що на підставі наданих до перевірки документів встановлено господарські операції із постачальником ТОВ «КОРТЕС-ПЛЮС» (код 39710362) на загальну суму 180220,01 грн., в т.ч. ПДВ 30036,67 грн.. Натомість, беручи до уваги податкову інформацію відносно вказаного товариства встановлено, що господарська діяльність останнього має ознаки нереальності здійснення операцій. Відтак, операції з постання товару зазначеним контрагентом оформлялися первинним документами лише з метою створення податкового кредиту та податкового зобов'язання, тому позивачем завищено бюджетне відшкодування з ПДВ на загальну суму 30037 грн. за квітень 2016 р. та занижено фінансовий результат до оподаткування (збитків) на загальну суму 150183 грн. за І півріччя 2016 р. (а.с.128-129).

Дослідивши наявні в справі документи, всебічно й повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників та об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

ТДВ "ІНТЕРРЕСУРСИ" зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку в Кропивницькій ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області як платник податків.

Судом встановлено, що в період з 11 по 18 жовтня 2016 р. посадовими особами Кропивницької (Кіровоградської) ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТДВ "ІНТЕРРЕСУРСИ" (код 01882172) з питань дотримання ним вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «КОРТЕС-ПЛЮС» (код 39710362) за період з 01.01.2014 р. по 29.07.2016 р., про що складено Акт № 48/11-23-14-04/01882172 від 25.10.2016 р. (а.с.64-94).

Згідно висновків Акту, перевіркою встановлено порушення товариством:

1) п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування з ПДВ (ряд.20.2 декларації з ПДВ) на загальну суму 30037 грн., в т.ч. за квітень 2016 р. на суму 30037 грн.;

2) п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено склад витрат, що призвело до заниження фінансового результату до оподаткування (збитків) за І півріччя 2016 р. на суму 150183 грн..

Товариством було подано заперечення на Акт перевірки (а.с.95-97).

10.11.2016 р. Кропивницькою (Кіровоградською) ОДПІ винесені податкові повідомлення-рішення № про зменшення бюджетного відшкодування з ПДВ за квітень 2016 р. у сумі 30037 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 15019 грн. (а.с.98-99), № про зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 150183 грн. за І півріччя 2016 р. (а.с.100-101).

За результатами адміністративного оскарження спірні рішення залишені без змін (а.с.102-111, 112-119).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступні фактичні обставини у справі.

Відповідач, згідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, є суб'єктом владних повноважень, рішення якого оскаржено.

Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, в т.ч., на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіркою встановлено, що товариством до податкової звітності були внесені недостовірні дані щодо відображення обсягів придбання та податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «КОРТЕС-ПЛЮС» (код 39710362) на загальну суму 180220,01 грн., в т.ч. ПДВ 30036,67 грн., у квітні 2016 р..

Зазначені висновки ґрунтуються на тому, що враховуючи матеріали кримінального провадження № 0000630, а також податкову інформацію ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області від 23.05.2016 року № 356/10-13-22-05/39710362, складену відносно ТОВ «КОРТЕС-ПЛЮС» (код 39710362) щодо його господарської діяльності у період з 01.02.2016 по 30.04.2016 р., було встановлено, що позивач скористався дефектними первинними документами для формування схемного податкового кредиту та витрат для подальшого зменшення суми податкових зобов'язань з ПДВ та з податку на прибуток, що підлягають сплаті до бюджету.

Суд не погоджується з такими висновками податкового органу та зазначає наступне.

Згідно п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України під витратами розуміється сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

У відповідності п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарською діяльністю є діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Статтею 134 Податкового кодексу України визначено, що об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

Згідно із п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України витрати, котрі враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, за приписами п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Таким чином, платник податків має право віднести будь-які витрати до складу витрат за умови їх здійснення в межах своєї господарської діяльності, документального підтвердження відповідних витрат шляхом оформлення первинних документів відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно вимог ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV (далі - Закон №996-XIV) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідності ч.ч.1, 2 ст.9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий кредит-сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно до вимог п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Аналіз даних норм дає підстави вважати, що для віднесення платником податку до податкового кредиту суми ПДВ необхідно, зокрема, підтвердити відповідними бухгалтерськими документами факт отримання товару (робіт, послуг) та його (їх) оплати, а також наявність мети отримання товару (робіт, послуг), пов'язаної із його (їх) подальшим використанням в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності.

При цьому, відповідно до вимог п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Стаття 201 Податкового кодексу України встановлює порядок складання та вимоги до податкових накладних.

Відповідно до вимог п.201.8 ст.201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст.183 цього Кодексу.

Встановлено, що позивачем відображено в податковому обліку і віднесено до складу податкового кредиту за квітень 2016 р. взаємовідносини з контрагентом ТОВ «КОРТЕС-ПЛЮС» (код 39710362) на загальну суму 180220,01 грн., в т.ч. ПДВ 30036,67 грн. (а.с.41-58).

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі договору поставки №8 від 31.03.2016 р. (а.с.27-30) ТОВ «КОРТЕС-ПЛЮС» поставило позивачу: згідно до видаткової накладної № 95 від 13.04.2016 р. світильник для люмінесцентних ламп ОРМ/R 4х18 Вт на загальну суму 111900 грн., в т.ч. ПДВ 18650,02 грн. (а.с.31); згідно до видаткової накладної № 96 від 14.04.2016 р. ванну майну одно- та двосекційну в комплекті на загальну суму 68319,91 грн., в т.ч. ПДВ 11386,65 грн. (а.с.32).

ТОВ «КОРТЕС-ПЛЮС» виписано позивачу податкові накладні № 73 від 13.04.2016 р. та № 74 від 14.04.2016 р. (а.с.33-34, 35-36), а останнім оплачено товар згідно платіжного доручення від 13.05.2016 р. № 22994 на загальну суму 180220,01 грн. (а.с.37).

Отриманий товар використано у господарській діяльності, а саме на виконання договору підряду № 86/15 від 21.12.2015 р., укладеного між Управлінням капітального будівництва Кіровоградської ОДА (Замовник) та ТДВ «ІНТЕРРЕСУРСИ» (Підрядник), що підтверджується Актом вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт № 1 (ванна одно- та двосекційна в комплекті) та № 2 (світильники) (а.с.23-26, 38-40).

Таким чином, з аналізу наведених норм законодавства та правовідносин ТДВ «ІНТЕРРЕСУРСИ» з ТОВ «КОРТЕС-ПЛЮС» встановлено, що позивачем, окрім декларування податкового кредиту з ПДВ, дотримано обов'язкових вимог, пов'язаних з формуванням платником податку податкового кредиту та виникненням податкового зобов'язання, оскільки єдиною підставою для цього являється наявність належно оформленої податкової накладної. При цьому, наявність вищевказаних законодавчо визначених обставин для формування податкового кредиту з ПДВ є обов'язковою, але, є не безумовною підставою для визнання правомірності такого формування за умови, якщо податковий орган доведе, що відомості у документах, на підставі яких вони сформовані, не відповідають дійсності, зокрема, коли господарські операції з придбання товару (робіт, послуг) не мали реального характеру.

Водночас, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податку, діяв без належної обачності й обережності та йому було відомо про можливі порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з даним суб'єктом господарювання було одержання податкової вигоди. Також, відповідачем не наведено доказів, що договір було укладено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави, в тому числі, в частині ухилення від сплати податків в передбаченому законодавством обсязі та отримання незаконної податкової вигоди.

Крім того, відповідачем не доведено факт, що дана юридична особа була створена з відома або за участі позивача з метою ухилення від сплати податків, порушення економічних інтересів держави. При цьому, посилання в акті перевірки на матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №: 0000630, є необґрунтованим, оскільки не надано відповідного обвинувального вироку суду, а представником відповідача не надано доказів наявності кримінальних проваджень відносно службових осіб позивача та притягнення останніх до відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. При цьому, за приписами частини другої статті 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов'язку по доказуванню правомірності прийняття спірних рішень, а тому суд вважає їх такими, що винесені не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі вказаного суд дійшов висновку, що податковим органом безпідставно зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 30037 грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 15019 грн., а також безпідставно зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податковим на прибуток у розмірі 150183 грн., тому податкові повідомлення-рішення від 10.11.2016 р. № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно ч.1 статті 94 КАС України суд присуджує на користь позивача всі здійснені документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2928,59 грн. з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (а.с.2).

Керуючись ст.ст.86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10 листопада 2016 року №

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10 листопада 2016 року № .

Присудити товариству з додатковою відповідальністю "ІНТЕРРЕСУРСИ" (код - 01882172) з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області судовий збір у сумі 2 928 (дві тисячі дев'ятсот двадцять вісім) грн. 59 коп..

Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Л.І. Хилько