Справа № 804/4688/17
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2017 р. Справа № 804/4688/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Тулянцевої І.В.
суддів Боженко Н.В., Гончарової І.А.
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря нив» до Державної фіскальної служби України про визнання недійсною та скасування індивідуальної податкової консультації, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря нив» до Державної фіскальної служби України про визнання недійсною та скасування індивідуальної податкової консультації від 16.06.2017 року №688/6/99-99-15-02-02-15/ІПК.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Зоря Нив» звернулось до Державної фіскальної служби України з листом про надання індивідуальної податкової консультації щодо коригування фінансового результату до оподаткування платником податку на прибуток, який перейшов зі сплати єдиного податку четвертої групи. Листом від 16.06.2017 року №688/6/99-99-15-02-02-15/ІПК відповідачем було надано індивідуальну податкову консультацію, яку позивач вважає такою, що не відповідає нормам чинного законодавства, оскільки вона не містить обґрунтованого тлумачення викладеної у листі конкретної ситуації та суперечить принципам податкового законодавства, чим порушені права позивача.
У судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав письмові заперечення, які залучені до матеріалів справи, відповідно до яких відповідач вважає, що оскаржувана податкова консультація прийнята у спосіб та у межах чинного законодавства, у звязку з чим просить відмовити у задоволенні позову.
Причини неявки суду відповідач не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи суду не подавав. За таких обставин, у відповідності до положень ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.
З огляду на приписи ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, які повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Розглянувши подані документи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо та достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Зоря нив» звернулось до Державної фіскальної служби України про надання індивідуальної податкової консультації з наступного питання:
- з урахуванням приписів пп.4.1.9. п.4.1. ст.4 Податкового кодексу України, чи зобовязане ТОВ «Зоря нив» в 2017 році під час формування декларації з податку на прибуток підприємств, коригувати відповідно до пп.140.5.12. п.140.5 ст.140 Податкового кодексу України фінансовий результат в сторону збільшення, на суму доходу отриманого як оплату за товари в 2017 році під час перебування на загальній системі оподаткування, у зв'язку з відвантаженням товарів у 2016 році, під час перебування на спрощеній системі оподаткування як платник єдиного податку четвертої групи, який сплатив до бюджету єдиний податок в повному обсязі за базою оподаткування нормативною грошовою оцінкою земельних ділянок?
06 липня 2017 року позивачем отримано лист відповідача від 16.06.2017 року №688/6/99-99-15-02-02-15/ІПК про надання податкової консультації, в якому зазначено, що відповідно до п.291.4. ст.291 Податкового кодексу України субєкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на платників єдиного податку першої, другої, третьої та четвертої груп. Виключень щодо незбільшення фінансового результату до оподаткування на суму доходу, отриманого на загальній системі оподаткування як оплату за товари (роботи, послуги), що відвантажені (надані) під час перебування на спрощеній системі оподаткування, для платників податку на прибуток, які перейшли зі спрощеної системи оподаткування - сплати єдиного податку четвертої групи Податковим кодексом України, не передбачено.
Перевіряючи дотримання суб'єктом владних повноважень при реалізації владної управлінської функції у спірних правовідносинах вимог ч.3 ст.2 КАС України, суд встановив наступне.
Відповідно до п.п.14.1.172-1 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі ПК України) індивідуальна податкова консультація - розяснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.
За змістом статті 52 ПК України за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.
Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.
Згідно пункту 53.2 статті 53 ПК України, платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.
Надаючи оцінку оскаржуваній податковій консультації, суд зазначає наступне.
Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України закріплено, що прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
У відповідності пункту 291.4 статті 291 ПК України, суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: 1) перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 300000 гривень; 2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень. 3) третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - субєкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень; 4) четверта група - сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.
Згідно з пп.140.5.12 п.140.5 ст.140 ПК України, фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується: на суму доходу, отриманого як оплата за товари (роботи, послуги), відвантажені (надані) під час перебування на спрощеній системі оподаткування.
В силу пункту 5 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 29.11.1999 року №290 (далі Положення №290), дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов'язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.
Позивач, будучи на спрощеній системі оподаткування можливо отримував передплату за товар.
При цьому не визнаються доходами такі надходження від інших осіб: сума попередньої оплати продукції (товарів, робіт, послуг) (пункт 6.3 Положення №290).
Таким чином, позивач, перебуваючи на спрощеній системі оподаткування, повинен був збільшити фінансовий результат податкового (звітного) періоду на суму доходу, отриманого як оплата за товари, у випадку коли він відвантажував товар також під час перебування на спрощеній системі оподаткування.
Викладені у позову доводи недійсності оскаржуваної податкової консультації у своїй сукупності дають підстави для висновку, що позивач з проведеної господарської операції не збільшив свій фінансовий результат податкового (звітного) періоду з операції перебуваючи на спрощеній системі оподаткування (не повинен був збільшувати) та намагається уникнути сплати податку на прибуток вже перебуваючи на загальній системі оподаткування.
Проте, виключень щодо незбільшення фінансового результату до оподаткування на суму доходу, отриманого на загальній системі оподаткування як оплату за товари (роботи, послуги), що відвантажені (надані) під час перебування на спрощеній системі оподаткування, для платників податку на прибуток, які перейшли зі спрощеної системи оподаткування Податковим кодексом України не передбачено.
Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що індивідуальна податкова консультація узгоджується з вимогами Податкового кодексу України та не суперечить принципам податкового законодавства, у звязку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря нив» до Державної фіскальної служби України про визнання недійсною та скасування індивідуальної податкової консультації відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Судді ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3