Справа № 347/1233/17
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/8827/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Румянцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 27 липня 2017 року в адміністративній справі № 347/1233/17 за позовом ОСОБА_2 до Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Косівського районного суду Івано-Франківської області з вказаним позовом та просив:

- визнати неправомірною відмову за № 26/В-15 від 20.03.2017 Косівського об'єдна-ного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (далі - Косівське ОУПФУ) про незарахування до його страхового стажу, який дає право на призначення грошової допомоги за період із вересня по грудень 2015 року;

- зобов'язати Косівське ОУПФУ зарахувати йому до страхового стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, періоду із вересня по грудень 2015 року та із врахуванням довідок Гусятинської ЦКРЛ за № 191 від 28.02.2017 р. і Тернопільського обласного патологоанатомічного бюро № 20 від 13.02.2017 р. про нараховану заробітну плату, здійснити перерахунок розміру пенсії з часу призначення

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що його вини в тому, що із заробітної плати відповідно до Закону не сплачувались страхові внески до пенсійного фонду не було, вважає дії працівників пенсійного фонду щодо незарахування до страхового стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, періоду із вересня по грудень 2015 року у зв'язку з тим, що у системі персоніфікованого обліку відсутні дані про сплату страхових внесків за вказаний період, неправомірними.

Постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 27 липня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржило Косівське ОУПФУ, яке вважає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, неповно досліджено та з'ясовано всі обставини справи. Тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в системі персоніфікованого обліку відсутні дані про страховий стаж позивача в справі ОСОБА_2 роботи з вересня по грудень 2015 року, тому зазначений період не зараховується до страхового стажу, в тому числі до стажу, який дає право на призначення грошової допомоги.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що дана апеляційна скарга є безпідставна і не належить до задоволення з наступних міркувань.

Умови призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій визначені пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'яз-кове державне пенсійне страхування". Однією із умов призначення грошової допомоги є наявність страхового стажу в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "с"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення ", у чоловіків - 35 років.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частина друга статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне страхування" передбачає, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Як встановлено судом, з 27.07.2016 ОСОБА_2 перебуває на обліку в Косівському ОУПФУ, де йому виплачується пенсія за віком у розмірі 7125 грн, призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

21 липня 2015 року, під час роботи в Гусятинській районній лікарні Тернопільської області а також за сумісництвом в Тернопільському обласному патологоанатомічному бюро, ОСОБА_2 був призваний на військову службу та по мобілізації і у відповідності до чинного законодавства за місцем роботи йому виплачувався середньомісячний заробіток за весь час проходження служби.

При цьому, із середнього заробітку, який виплачувався позивачу під час служби у Збройних Силах України, бухгалтеріями як райлікарні так і паталогоанатомічного бюро, не утримувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування не утримувався у відповідності до закону, а тому необхідно зобов'язати Косівське ОУПФУ зарахувати ОСОБА_2 до страхового стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, період з вересня по грудень 2015 р. та здійснити перерахунок розміру пенсії з часу призначення.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів, відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи і є правильними.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини сьомої статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (із змінами, внесеними згідно із Законами № 1275-VII від 20.05.2014, № 1669-VII від 02.09.2014, № 909-VIIІ від 24.12.2015) не нараховуються на виплати та не утримується єдиний внесок з виплат, що компенсуються з бюджету в межах середнього заробітку працівників, призваних на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та /або введення воєнного стану.

Факт того, що із середнього заробітку, який виплачувався позивачу під час служби у Збройних Силах України, бухгалтеріями як райлікарні так і паталогоанатомічного бюро, не утримувався єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування підтверджується довідками Гусятинської ЦКРЛ за № 191 від 28.02.2017 та Тернопільського обласного патологоанатомічного бюро № 20 від 13.02.2017 про нараховану заробітну плату головному лікарю ОСОБА_2, довідкою № 202 від 06.03.2017.

Враховуючи все вищенаведене, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

У відповідності до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198 п.1 ч.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 27 липня 2017 року в адміністративній справі № 347/1233/17 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. М. Судова-Хомюк

Ухвала в повному обсязі складена 18 вересня 2017 року.