Справа № 2-а-402/11
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2011-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2-а-402/11
Головуючий у 1-й інстанції: Охрімчук І.Г.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"23" грудня 2011 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Зарудяної Л.О.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Олевського районного суду Житомирської області від "14" березня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 14.03.2011р. визнано протиправними дії ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації Житомирської області.

Зобов'язано ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації Житомирської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_3 допомогу як особі, яка проживає на території радіоактивного забруднення відповідно до ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановивши її на рівні 30% мінімальної заробітної плати визначеної законодавством щомісячно, починаючи з 01.07.2010року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить змінити постанову суду першої інстанції та стягнути з відповідача на свою користь 30% допомоги, як особі, яка постійно проживає на території радіоактивного забруднення, передбаченої ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01 січня 2010року по 01 грудня 2010 року в сумі 9593, 1грн.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Позивач звернулася до суду із позовом як потерпіла від наслідків Чорнобильської катастрофи 4-ї категорії, що проживає у зоні посиленого радіоекологічного контрою та отримує на себе та та на двох своїх дітей допомогу у звязку із обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, передбачену ст.37 Закону №796-ХІІ, але у розмірі, встановленому постановою КМ України від 26.07.1996 р. № 836.

Відповідно до ст.37 Закону України від 28.02.1991р. №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у зоні гарантованого добровільного відселення - 40% мінімальної заробітної плати.

Згідно частини 3 цієї ж статті ця допомога виплачується щомісячно органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації.

Постановою №836 від 26.07.1996р. "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", всупереч Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановлено конкретні розміри доплат в твердій грошовій сумі.

При цьому, визначаючи базову величину, з якої розраховується сума допомоги згідно зі ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в чинній редакції (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 01.07.1992р. №2532-12, у редакції Закону України від 06.06.1996р. №230/96-ВР), відповідачу слід керуватися розміром мінімальної заробітної плати, а не сумою, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26.07.1996 року №836.

Виходячи із засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні спору в частині того, яка сума підлягає стягненню з відповідача за визначений позивачем період, застосуванню підлягає саме статті 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року №936 "Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплата щомісячної грошової допомоги громадянам, які проживають на території зон радіоактивного забруднення, у зв'язку із обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ч.1 ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", проводиться управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) адміністрацій за місцем реєстрації громадян.

Таким чином, обов'язок проводити нарахування та виплату доплати, передбачену ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відноситься до відання органів праці та соціального захисту населення. Отже ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації Житомирської області є належним відповідачем у справі.

Однак, судом першої інстанції неправомірно відмовлено в позові в частині нарахування та виплати на користь неповнолітніх дітей ОСОБА_3 допомоги відповідно до ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, постанову суду першої інстанції в цій частині необхідно скасувати, зобов'язавши ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації Житомирської області провести перерахунок та виплату неповнолітнім дітям ОСОБА_3 допомогу як особам, які проживають на території радіоактивного забруднення відповідно до ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановивши її на рівні 30% мінімальної заробітної плати визначеної законодавством щомісячно, починаючи з 01.07.2010року.

Що ж стосується вимог апеляційної скарги позивачки про стягнення 9593,1грн. допомоги, передбаченої ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", то вони не підлягають до задоволення, оскільки суд не уповноважений здійснювати розрахунок допомоги замість органу, на якого такі повноваження покладені законодавством.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 202, 205, 207, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Олевського районного суду Житомирської області від 14 березня 2011 року в частині відмови в задоволенні позову щодо нарахування та виплати на користь неповнолітніх дітей ОСОБА_3 допомоги відповідно до ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" скасувати та прийняти в цій частині нову постанову.

Зобов'язати ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації Житомирської області провести перерахунок та виплату неповнолітнім дітям ОСОБА_3 допомоги відповідно до ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановивши її на рівні 30% мінімальної заробітної плати визначеної законодавством щомісячно, починаючи з 01.07.2010року.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: ОСОБА_5 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 пров.Герцена, 3,м.Олевськ,Житомирська область,11000

3- відповідачу ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації Житомирської області вул. Привокзальна 5,м. Олевськ,Житомирська область,11002