Справа № 2а-789/09/0870
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2009-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Категорія статобліку 6.6.4
ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2009 р. /15-55 год./ справа №2а-789/09/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О. при секретарі Єгоровій О.Ю., за участю представників: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Феррітексім»

до Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя

про визнання нечинними першої податкової вимоги від 08.01.2009р.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Феррітексім»звернулося з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя про визнання недійсною першої податкової вимоги від 08.01.2009р. №1/25 на суму 4378,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно податкових декларацій з податку на додану вартість за листопад 2008 рік Товариством з обмеженою відповідальністю «Феррітексім»було задекларовано податкових зобовязань на суму 4378,00 грн. У встановлений законодавством термін самостійно узгоджена сума податкових зобовязань була сплачена до бюджету Орджонікідзевського району згідно платіжного доручення, прийнятого до виконання установою банку - ВАТ Банк «Біг Енергія». Враховуючи, що переказ грошей, ініційований позивачем не надійшли на рахунок Державного бюджету з вини банку, виставляння податковою інспекцією вимог про оплату податкового боргу є неправомірною та такою, що не узгоджуються з вимогами Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», у звязку з чим, просить у судовому порядку визнати оскаржуваний акт недійсним.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, просить суд задовольнити позовні вимоги, визнавши першу податкову вимогу від 08.01.2009р. прийняту Державною податковою інспекцією Орджонікідзевського району м.Запоріжжя відносно ТОВ «Феррітексім»на суму 4378,00 грн. недійсною.

Представник відповідача Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя позовні вимоги не визнав, проти задоволення позовних вимог заперечує, вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. У запереченнях на позовну заяву відповідач зазначив, що оскаржувана податкова вимога прийнята правомірно, згідно приписів Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податку перед бюджетами та державними цільовими фондами», зокрема, вказавши, що умовою направлення платнику податків податкової вимоги є несплата узгодженого податкового зобовязання, в тому числі, у разі непогашення суми податкових зобовязань у встановлені законом строки при самостійному поданні податкових декларацій на підставі вимог Закону України «Про систему оподаткування», яким встановлено, що обовязок юридичної та фізичної особи щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів) припиняється зі сплатою податку та збору (обовязкового платежу). Також зазначив, що правовідносини між позивачем та установою банку регулюються нормами цивільного та спеціального законодавства, зокрема, Законами України «Про банки та банківську діяльність», «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні»та умовами укладених угод між клієнтом та установою банку, тобто питання щодо зарахування відповідних коштів на рахунок отримувача за дорученням особи, що здійснює зазначений платіж та повернення платежів має вирішуватися зазначеними нормами законодавства та умовами укладених договорів на обслуговування банківських рахунків, натомість, приписами податкового законодавства встановлено, що невиконання банком платіжного доручення платника на перерахування податку лише звільняє платника від відповідальності за несвоєчасну сплату податку, а не від обовязку сплати податку. Враховуючи, що на період прийняття податкової вимоги за підприємством позивача рахувалась податкова заборгованість у звязку з неперерахуванням податку до бюджету, дії податкової інспекції щодо виставлення першої податкової вимоги є законними та обґрунтованими, прийнятими згідно приписів чинного законодавства, заходи застосування відповідальності до платника податку органами податкової служби не застосовувалися, просить у позові позивачу відмовити.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні на підставі письмових доказів та пояснень представників сторін, Товариство з обмеженою відповідальністю «Феррітексім»задекларувало податку на додану вартість у період листопад 2008 рік у розмірі 4378,00 грн.

Згідно платіжного доручення від 22.12.2008р. №693 на переказ коштів, Товариством з обмеженою відповідальністю «Феррітексім»було перерахувано до Державного бюджету Орджонікідзевського району грошові кошти у розмірі 4378,00грн.

Зазначене платіжне доручення прийнято установою банку до виконання на перерахування коштів до Державного бюджету Орджонікідзевського району з призначенням платежу «податок на додану вартість за листопад 2008р.», про що свідчать відповідні відмітки установи банку на примірнику платіжного доручення.

Як встановлено у судовому засіданні, переказ грошей не було завершено і вказані суми не надійшли за призначенням до відповідного бюджету через ту обставину, що установою банку списані з рахунку позивача кошти до бюджету Орджонікідзевського району не були перераховані в повному розмірі за призначенням.

У звязку з неотриманням грошових коштів в рахунок погашення податкового зобовязання задекларованого та визначеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Феррітексім», Державною податковою інспекцією у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя 08.01.2009р. прийнято та надіслано на адресу позивача першу податкову вимогу за №1/25 щодо констатування податкового боргу за підприємством позивача у розмірі 4378,00 грн.

Відповідно до п.1.24 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні», «переказ грошей - це рух певної суми грошей з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому в готівковій формі».

Згідно п.1.30 зазначеного Закону, «платіжне доручення розрахунковий документ, який містить доручення платника банку або іншій установі члену платіжної системи, що його обслуговує, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача».

За приписами зазначеного Закону, ініціатором переказу вважається особа, яка на законних підставах ініціює переказ грошей шляхом формування та подання відповідного документа на переказ або використання спеціального платіжного засобу. Ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання (п.1.15 ст.1 та п.22.4 ст.22 Закону).

Згідно з пп.16.5.1 п.16.5 ст.16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181, «за порушення строків перерахування податків, зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів або державних цільових фондів, встановлених Законом України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, у розмірах, встановлених підпунктом 16.4.1 пункту 16.4 статті 16, та штрафні санкції, встановлені підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 цього Закону, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Законом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податку, збору (обов'язкового платежу) до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків, зборів (обов'язкових платежів) звільняється від відповідальності за несвоєчасне або неповне зарахування таких платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції. Визначальним у змісті даної норми є те, з чиєї вини відбулося неповне внесення податку до бюджету. Отже, якщо неперерахування податку, збору (обовязкового платежу) не є наслідком винних дій платника податку, то до нього не можуть бути застосовані штрафні санкції, пеня або предявлена вимога про повне перерахування податкових платежів до бюджетів та державних цільових фондів. Згідно пп.16.3.1 п.16.3 зазначеної статті нарахування пені платнику податку закінчується у день прийняття банком, обслуговуючим платника податків, платіжного доручення на сплату суми податкового боргу.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що порушення порядку зарахування до бюджету та державних цільових фондів податків та зборів (обовязків платежів) при предявленні платником податків до установи банку платіжних доручень у встановлений строк є винною банку, крім випадку, передбаченого пп.16.5.3, 16.5 зазначеного Закону.

Приписами зазначеного Закону також встановлено, що «днем подання до установ банків платіжного доручення за всіма видами податкових платежів вважається день його реєстрації у цих установах (п.16.5.2 ст.16 Закону).

Відповідно до п.22.4 ст.22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання».

Викладене свідчить про відсутність з боку позивача порушень щодо перерахування до бюджету податкових зобовязань у строк, встановлений законом та у розмірах, самостійно узгоджених у відповідній податковій звітності.

Враховуючи, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Феррітексім» було у встановленому законодавством порядку самостійно визначено та сплачено суму податкових зобовязань у повному обсязі шляхом предявлення до установи банку платіжних доручень, тобто здійснено ініціювання грошового переказу (формування та подання платіжного документа на переказ), а установою банку зазначені грошові перекази прийняті до виконання, та приймаючи до уваги, що здійснення платником податків будь-яких інших додаткових дій щодо сплати податкового зобовязання, окрім подання платіжних документів до установи банку, чинним законодавством не передбачено, вимоги Державної податкової інспекції щодо оплати податкових зобовязань є протиправними та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та призводять до порушення прав позивача як платника податку.

Приймаючи до уваги вищезазначене, позов позивача підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 9, 11, 14, 94, 159, 160, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.6,16,17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсною першу податкову вимогу від 08.01.2009р. №1/25 на суму 4378,00 грн. прийнятою Державною податковою інспекцію у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя у відношенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Феррітексім».

Судові витрати присудити з Державного бюджету.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАСУ, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанову виготовлено у повному обсязі 17.03.2009р.

Суддя Л.О.Нестеренко