Справа № 720/244/17
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 720/244/17

Головуючий у 1-й інстанції: Ляху Г.О.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

20 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 16 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до заступника начальника Чернівецької митниці ДФС у Чернівецькій області Кулінського Олександра Сергійовича, Чернівецької митниці ДФС у Чернівецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 16 червня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, 20 лютого 2016 року державним інспектором відділу митного оформлення № 4 пункту пропуску "Порубне-Сірет" митного поста "Вадул-Сірет" Чернівецької митниці ДФС відносно позивача складено протокол про порушення митних правил № 0250/40802/16.

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що 20 лютого 2016 року близько 14 години 16 хвилин в зону митного контролю, в напрямку в'їзду на митну територію України по смузі руху "зелений коридор" пункту пропуску "Порубне-Сірет" митного поста "Вадул-Сірет" в'їхав автомобіль марки "Мерседес Е258" із реєстраційним номером іноземної реєстрації НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_2 До митного контролю останній подав паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_2 виданий 11 листопада 2014 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3, транспортний засіб позивачем ввезено в режимі "тимчасового ввезення".

При цьому, у позивача при собі був наявний паспорт громадянина України, з відміткою про постійне місце реєстрації за адресою вул. Незалежності, № 87 в с. Рокитне Новоселицького району Чернівецької області.

Під час переміщень транспортних засобів через митний кордон України позивач надавав документ (паспорт громадянина Румунії), який є підставою для не сплати митних платежів при ввезенні транспортних засобів особистого користування, маючи статус "резидента".

22 липня 2016 року на підставі вказаного протоколу заступником начальника Чернівецької митниці ДФС Кулінським О.С. винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0250/40802/16, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 699909 гривень 30 копійок.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції керуючись положеннями МК України, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до пункту 1 статті 2 Закону України "Про громадянство України" якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Таким чином, спірні правовідносини регулюються нормами МК України, Закону України "Про громадянство України", Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", а також Порядком розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22 листопада 1999 року № 201.

Документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом "Постійне проживання" або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

Наявність у позивача громадянства України, навіть при наявності у позивача паспорта громадянина Румунії, зобов'язувала його ввозити на територію України вищевказаний автомобіль виключно в статусі громадянина України, оскільки стаття 2 Закону України "Про громадянство України" не передбачає альтернативи у визначенні громадянства особи, яка одночасно має громадянство України та громадянство іншої держави у правових відносинах з державними органами України.

Згідно з частиною 3 статті 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Статтею 485 МК України передбачено адміністративну відповідальність у випадку заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 лютого 2016 року близько 14 години 16 хвилин в зону митного контролю, в напрямку в'їзду на митну територію України по смузі руху "зелений коридор" пункту пропуску "Порубне-Сірет" митного поста "Вадул-Сірет" в'їхав автомобіль марки "Мерседес Е258" із реєстраційним номером іноземної реєстрації НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_2 До митного контролю останній подав паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_2 виданий 11 листопада 2014 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3, транспортний засіб позивачем ввезено в режимі "тимчасового ввезення".

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до листа управління ДМС України у Чернівецькій області від 01 березня 2016 року №73.01/2654 гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, документований паспортом громадянина України серії КР № 943460, користується паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії ER № 244923, виданий 06 березня 2014 року.

Отже, надаючи паспорт громадянина Румунії, позивач вчинив зазначені дії з метою ухилення від сплати митних платежів, які підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Таким чином, позивачем порушені вимоги статті 485 МК України при тимчасовому ввезені на територію України транспортного засобу іноземної реєстрації.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами частини 1 статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Колегія суддів зазначає, що позивачем під час розгляду справи не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Натомість, відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правомірність власних дій.

Викладені позивачем обставини у позовній заяві та в апеляційній скарзі не підтверджені належними і допустимими доказами та суперечать доказам, наданими відповідачем.

Разом з тим, статтею 526 МК України визначено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Колегією суддів встановлено, що протокол про порушення митних правил складено за відсутності позивача і надісланий останньому рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а також позивач був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, проте на розгляд справи не з'явився.

Отже, Чернівецькою митницею Державної фіскальної служби України було дотримано порядок провадження у справах про порушення митних правил і розгляду відповідної справи про порушення митних правил щодо позивача.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо необґрунтованості заявлених позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 16 червня 2016 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 16 червня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.