Справа № 548/790/17
Суддя: Миркушіна Н. С.
Дата ухвалення: 2017-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/548/42/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.09.2017 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Миркушіної Н.С.,

при секретарі - Листопад В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №3 роти №3 РПП БПОП ГУНП в Полтавській області Кудрявцева Богдана Володимировича, третя особа - ГУ НП в Полтавській області про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Мотивує позов тим, що постановою серії АР № 216133 від 24.05.2017 року на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн., за те, що 24.05.2017 року о 07 годині 30 хвилин, він керував мопедом Honda AF-27 державний номерний знак б/н, не маючи права керувати даним транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

Крім того постановою серії АР № 216134 від 24.05.2017 року на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн., за те, що 24.05.2017 року о 07 годині 30 хвилин, він керував мопедом який не був своєчасно зареєстрований, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.6 ст.121 КУпАП.

Вважає, що винесені постанови є протиправними, а дії інспектора поліції незаконними, оскільки його вини у вчиненні адміністративних правопорушень немає, так як він згідно Віденської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року з поправками від 03 березня 1993 року, керував не мопедом, а велосипедом з підвісним двигуном. Також вказує, що в постанові не вказано об»єм двигуна його транспортного засобу та жодного доказу його вини.

Тому позивач просить визнати дії поліцейського протиправними, а такі постанови скасувати, як протиправні, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення та закрити провадження по справі.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат Павелко Р.С. не з»явився подав заяву про розгляд справи за його з позивачем відсутності, вказавши, що позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити.

Відповідач інспектор взводу №3 роти №3 РПП БПОП ГУ НП в Полтавській області старший лейтенант поліції Кудрявцев Б.В. в судове засідання не з»явився подав заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що заперечує проти позову і прохав відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи - ГУ НП в Полтавській області Ктенко М.М. в судове засідання не з»явилася подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Тому відповідно до ч.4 ст.128 КАС України та ч.6 ст.129 КАС України суд має право розглядати справу у письмовому провадженні.

З»ясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідност.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституцією України закріплено норму щодо обов'язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19).

З копії оскаржуваної постанови серії АР № 216133 від 24.05.2017 року вбачається, що позивач 24.05.2017 року о 07 годині 30 хвилин, керував мопедом Honda AF-27 державний номерний знак б/н, не маючи права керувати даним транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.126 КУпАП та на підставі даної норми на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

У п. 2.1 (а) Постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 «Про Правила дорожнього руху» вказано, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

З копії другої оскаржуваної постанови серії АР № 216134 від 24.05.2017 року вбачається, що позивач 24.05.2017 року о 07 годині 30 хвилин, керував мопедом який не був своєчасно зареєстрований, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.6 ст.121 КУпАП та на підставі даної норми на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн.

У п. 2.9 (в) Постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 «Про Правила дорожнього руху» вказано, що вдієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення,…

Згіднозі ст.9 КпАП України адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Здійснюючи розлогий аналіз ч.4 ст. 129 Конституції України принципу змагальності та рівноправності сторін у судочинстві - обов'язок доведення законності застосування адміністративного стягнення, лежить на органі (посадовій особі), який виніс оскаржуване рішення.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто суть частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зводиться до того, що безпосередньо в судовому засіданні відповідач, суб»єкт владних повноважень, повинен довести правомірність своїх дій.

Разом з тим, у матеріалах справи, як довід щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення наявні лише оскаржені постанови.

Однак, такі постанови розкривають лише суть вчинених дій та заходи реагування щодо них, проте аж ніяк не слугують доказом в адміністративній справі, оскільки приймаються на підставі узагальнення та оцінки суб»єктом владних повноважень усіх доказів в адміністративній справі, що свідчать про наявність чи відсутність у діях особи ознак адміністративного правопорушення.

Відповідачем всупереч наведеному не надано суду будь яких доказів у справах про адміністративні правопорушення, на підставі яких було винесено оскаржувані постанови, а також в постановах не наведено доказів, на яких ґрунтуються висновки про вчинення особою адміністративних правопорушень, та не зазначено мотивів відхилення доводів висловлених позивачем.

Дотримання усіх вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо розгляду адміністративних справ належними доказами не підтверджено. Відтак, факт виконання суб'єктом владних повноважень вимог процесуального законодавства, а отже і правомірності прийнятих рішень відповідачем не наведено, з огляду на відсутність доказів у матеріалах справи та не представлення їх суду для вивчення та оцінки в ході розгляду справи.

Оскільки законодавство України чітко не гарантує презумпцію невинуватості у справах про адміністративні правопорушення, Конституційний суд України (Справа № 1-34/2010) визнав, що презумпція невинуватості поширюється на справи про адміністративні правопорушення.

Таким чином, вина позивача у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126 КУпАП та ч.6 ст.121 КУпАП не доведена, а тому в діях позивача відсутній склад адміністративних правопорушень.

Враховуючи наведене в сукупності, суд вважає достовірними обставини, повідомлені позивачем і надані ним в якості свідка і жодним чином не спростовані відповідачем. За таких обставин, оцінивши всі зібрані по справі докази, враховуючи обов»язок суб'єкта владних повноважень доводити суду правомірність прийнятого ним рішення, вчинених дії чи бездіяльності, суд приходить до висновку про протиправність постанов про адміністративні правопорушення і з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача оскаржувані постанови підлягають скасуванню.

Щодо вимоги про закриття проваджень у справах про адміністративні правопорушення, то враховуючи положення ст.288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом, відповідно до норм якого адміністративні суди не наділені повноваженнями щодо закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення, що в свою чергу є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, вони ґрунтуються на законі і підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України судовий збір у справі слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.19, 62 Конституції України, ст.ст.245,251,256 КУпАП, ст.ст.11, 69, 70, 71, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу №3 роти №3 РПП БПОП ГУНП в Полтавській області Кудрявцева Богдана Володимировича, третя особа - ГУ НП в Полтавській області про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень задоволити частково.

Визнати протиправними дії поліцейського взводу №3 роти №3 РПП БПОП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Кудрявцева Богдана Володимировича, щодо винесення постанови серії АР №216133 від 24.05.2017 року та постанови серії АР №216134 від 24.05.2017 року.

Постанову серії АР №216133 від 24.05.2017 року про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП скасувати, як протиправну.

Постанову серії АР №216134 від 24.05.2017 року про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП скасувати, як протиправну.

В іншій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Судовий збір у справі віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Хорольський районний Полтавської області суд протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Головуючий: