Справа № 296/1989/17
Суддя: Сингаївський О. П.
Дата ухвалення: 2017-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/1989/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючого - судді Сингаївського О.П.,

секретаря - Галіцької А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі справу за адміністративним позовом управління Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про скасування постанови про накладення штрафу, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення штрафу від 24.02.2017 року № 43946557 відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Позов мотивований тим, що відповідно до постанови старшого державного виконавця Сладь Т.П. від 24.02.2017 року на Житомирське об'єднане УПФ України в Житомирській області накладено штраф - 5100 грн., у зв'язку з невиконанням постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 13.11.2013 року у справі №296/8474/13-а за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій про відмову у перерахунку пенсії та зобов'язання провести перерахунок. Позивач не погоджується із постановою державного виконавця про накладення штрафу, так, як вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки відповідачем рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13.11.2013 виконано.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову.

Третя особа ОСОБА_1 в судовому засіданні просив відмовити у задоволення позову.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебуває виконавчий лист №296/8474/13-а виданий 05.03.2014р. Корольовським районним судом м. Житомира про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі з 01.04.2013р. перерахувати ОСОБА_1 пенсію згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 № 306 «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням роботи за 60 місяців у період з 01.10.1983 року по 31.12.1989 рік. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі виплачувати ОСОБА_1 пенсію згідно проведено перерахунку з 01.04.2013р.

Постановою державного виконавця від 24.02.2017р. на позивача накладений штраф у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду в повному обсязі.

Як вбачається із змісту вказаної постанови, 10.07.2014 року відкрито виконавче провадження. Боржником неодноразово було повідомлено про виконання рішення суду. Однак, підставою накладення штрафу на позивача стало те, що боржником не застосовано при перерахунку пенсії Постанову КМУ від 20.04.2005 № 306 «Про реалізацію абзаці 2 п. 2 ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що зазначена в рішенні суду.

Згідно ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно ч.ч. 1-3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об'єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з вимогами ст. 63 даного закону за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 цього закону також передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу наведеної норми встановлено, що підставою для накладення штрафу є умисне невиконання боржником рішення суду, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, які можуть бути виконані лише боржником у встановлений державним виконавцем строк без поважних причин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком з 2003 року. Звернувшись до управління з вимогою про перерахунок призначеної пенсії із застосуванням Постанови КМУ від 20.04.2005 № 306, на яку отримав відмову, у зв'язку з непредставлення довідки встановленого зразка від підприємства роботодавця, через що був вимушений звернутись до суду.

Постанову суду №296/8474/13-а управління ПФУ в м. Житомирі не виконало в повному обсязі без поважних причин, оскільки перерахунок пенсії в даному випадку слід здійснювати відповідно Постанови КМУ від 20.04.2005 № 306 «Про реалізацію абзаці 2 п. 2 ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що зазначена в постанові суду.

Суд звертає увагу позивача на те, що перерахунок пенсії це процедура повторної оцінки розміру вже призначеної пенсії у зв'язку зі зміною обставин, наданням нових документів, прийняттям нових законодавчих актів, зміни соціальних стандартів тощо.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Суд приходить до висновку, що позивач невірно здійснив розрахунок пенсії ОСОБА_1

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При оцінці дій державного виконавця, суд вважає, що ним були вчинені всі необхідні дії забезпечення заходів щодо примусового виконання рішення суду неупереджено, ефективно, своєчасно.

Відповідно до ст. ст. 11, 69, 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи встановлені судом обставини, те, що відповідач довів правомірність прийнятого ним рішення про накладення штрафу за невиконання рішення суду, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають. Керуючись ст. ст. 6, 18, 99, 104, 105, 106, ч. 2 ст. 162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановив:

В задоволенні позову управління Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про скасування постанови про накладення штрафу відмовити.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя О. П. Сингаївський