Справа № 333/1360/17(2-а/333/103/17)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 вересня 2017 рокусправа № 333/1360/17 провадження №2-а/333/103/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя

на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 червня 2017 року по справі №333/1360/17(провадження №2-а/333/103/17) за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням внесених уточнень (а.с.55), просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні та виплаті пенсії на пільгових умовах;

зобовязати відповідача зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 02.10.1980 року по 17.10.1985 року та з 23.01.1990 р. по 16.03.1992 р, у звязку з чим призначити та виплачувати йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що маючи 39 років загального трудового стажу та необхідний пільговий стаж роботи, він звернувся до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії за Списком №2. До заяви, серед іншого, позивачем було додано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видану ТОВ «Автобудсервіс» від 15.10.2015р. №34 за періоди роботи за Списком №2 з 02.10.1980 року по 17.10.1985 р., з 23.01.1990 року по 16.03.1992 р. Однак, відповідачем, за наслідками розгляду заяви та доданих до неї документів, було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, з посиланням на неможливість зарахування до пільгового стажу періоди роботи позивача на ТОВ «Автобудсервіс» через те, що дане підприємство на теперішній час ліквідоване, а інформації про визначення правонаступника та про передачу документів до архіву відсутня. Вказуючи на протиправність таких дій УПФУ, позивач просив задовольнити позов.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 червня 2017 року адміністративний позов задоволено частково, а саме:

визнано дії Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу періоду роботи з 02.10.1980 року по 17.10.1985 р., з 23.01.1990 року по 16.03.1992р. - протиправними;

зобов`язано Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м.

Запоріжжя зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 02.10.1980 року по 17.10.1985 р., з 23.01.1990 року по 16.03.1992 р. на посаді майстра будівельного управління «Автострой» до спеціального трудового стажу при призначенні пільгової пенсії за віком згідно Списку №2 з 31 січня 2017 року, тобто з часу звернення до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

В решті позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя (яке є правонаступником управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя) звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги заявник апеляційної скарги посилається на те, що позивачем було порушено питання про неправомірність відмови УПФУ у призначенні пенсії на підставі п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». В той же час, як зазначає заявник апеляційної скарги, такої відмови не було, а спірні відносини виникли з підстави не призначення пенсії відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Таким чином, заявник апеляційної скарги вказує на те, що у суду першої інстанції не було підстав для задоволення позову про призначення пенсії за Списком №2. Крім цього, заявник апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо можливості зарахування до стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії, спірних періодів роботи на ТОВ «Автобудсервіс», оскільки позивачем а ні до УПФУ, а ні до суду першої інстанції не надано беззаперечні та переконливі докази, що ним виконувалась робота на цьому підприємстві за Списком №2.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 31 січня 2017 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

На підтвердження спеціального трудового стажу позивач надав, серед іншого, довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видану ТОВ «Автобудсервіс» від 15.10.2015р. №34 за періоди роботи за Списком №2 з 02.10.1980 року по 17.10.1985 р., з 23.01.1990 року по 16.03.1992 р.

Листом від 14.02.2017р.за вих. №28/Т-9 управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з посиланням на те, що уточнююча довідка від 15.10.2015р. №34 видана підприємством, яке на теперішній час ліквідоване, а інформації про визначення правонаступника ТОВ «Автобудсервіс» та про передачу документів до архіву відсутня (а.с.5).

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

За наслідками перегляду судового рішення колегією суддів встановлено, що спірним є питання правомірності не включення пенсійним органом до пільгового стажу позивача періоду його роботи з 02.10.1980 року по 17.10.1985 р., з 23.01.1990 року по 16.03.1992 р. в БУ «Автострой» та, як наслідок, відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до ст..62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Досліджені судом відомості трудової книжки позивача свідчать про те, що ОСОБА_1 у періоди з 02.10.1980 року по 17.10.1985 р., з 23.01.1990 року по 16.03.1992 р. працював на посаді майстра будівельного управління «Автострой» (а.с.7-10).

Згідно п. «б» «Инженерно-технические работники» розділу XXIX «Строительство зданий и сооружений: промышленных, энергетических, гидротехнических, дорожно-мостовых, транспорта и связи, жилых и культурно-бытовых, а также надземных зданий и сооружений шахт, рудников и коммуникаций» Списку №2, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1173 від 22.08.1956 року правом на пільгову пенсію користуються майстри (десятники) та прораби.

Згідно п. «б» «Руководители и специалисты» розділу XXVII «Строительство, реконструкция, техническое перевооружение, реставрация и ремонт зданий, сооружений и других объектов» Списку №2, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №10 від 26.01.1991 року правом на пільгову пенсію користуються майстри будівельних та монтажних робіт.

Тобто, відомості трудової книжки свідчать про те, що позивач працював на посаді, яка дає право на призначення пільгової пенсії за Списком №2.

У пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до довідки про перейменування №35 від 15.10.2015 року за підписом ліквідатора ТОВ «Автобудсервіс» згідно наказу №144 від 19.09.1996 замість будівельного управління «Автострой» затверджено відокремлений структурний підрозділ «Автострой», яке відповідно до наказу по ВАТ «Трест «Запоріжалюміній» №81 від 26.08.1997 року ліквідовано з 31.12.1997року, правонаступником якого є ЗАТ «Автостройсервіс». Згідно рішення відділу реєстрації Запорізького виконкому №0010458 від 28.04.2001 року ЗАТ «Автостройсервіс» перейменовано в ТОВ «Автостройсервіс» та є його правонаступником (а.с.19).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.03.2006 року у справі №25/263 вирішено ліквідувати ТОВ «Автобудсервіс» м. Запоріжжя, (а.с.24).

15.10.2015 року ліквідатором ТОВ «Автобудсервіс» видана довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 15.10.2015р. №34, згідно якої ОСОБА_1 працював повний робочий день в будівельному управлінні «Автострой» і за період з 02.10.1980 по 17.10.1985 р. забезпечував виконання будівельно-монтажних робіт на новому капітальному будівництві за професією, посадою майстер будівельних та монтажних робіт, що передбачена Списком 2 розділ ХХІХ підрозділ б Постанова КМУ Міністрів №1173 від 22.08.1956 р. і за період з 23.01.1990 р. по 16.03.1992 р. забезпечував виконання будівельно-монтажних робіт на новому капітальному будівництві за професією, посадою майстер будівельних та монтажних робіт, що передбачена Списком 2 розділу ХХVII підрозділу 2290000б-23414 Постанова КМУ від 26.01.1991 р. №10 (а.с.20).

Як вбачається з наказу №102-2 від 19.08.1996 року «Про результати атестації умов праці на робочих місцях будівельного управління «Автострой» за Списком №2 України» посада майстра будівельних та монтажних робіт відноситься до переліку робочих місць, виробництв, робот, професій та посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 (а.с.21)

Відповідно до архівної довідки Архівного управління Запорізької міської ради від 02.08.2017 року за вих. №03-05/П-673 документи «Строительного управления «Автострой» треста «Запорожалюминстрой» Товариства з обмеженою відповідальністю «Автостройсервис» на зберігання до архівного управління Запорізької міської ради не надходили.

Як зазначено вище, спір існує щодо не зарахування відповідачем до пільгового стажу періоду роботи позивача на посаді майстра у періоди з 02.10.1980 року по 17.10.1985 р., з 23.01.1990 року в БУ «Автострой».

Так, для підтвердження пільгового стажу позивач при зверненні до УПФУ із заявою при призначення пільгової пенсії, серед іншого, надав довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видану ТОВ «Автобудсервіс» від 15.10.2015р. №34 за періоди роботи за Списком №2 з 02.10.1980 року по 17.10.1985 р., з 23.01.1990 року по 16.03.1992р.

За позицією відповідача вказані періоди роботи позивача в БУ «Автострой» неможливо включити до пільгового стажу через те, що уточнююча довідка від 15.10.2015р. №34 видана підприємством, яке на теперішній час ліквідоване, а інформації про визначення правонаступника ТОВ «Автобудсервіс» та про передачу документів до архіву відсутня.

Колегія суддів вважає, що такі посилання відповідача, як на підставу для відмови в зарахуванні вказаних періодів роботи до пільгового стажу роботи за Списком №2, є необґрунтованими з огляду на підтвердження спірних періодів роботи відомостями трудової книжки, яка в силу ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є основним документом, що підтверджує стаж роботи, також уточнюючою довідкою про характер виконуваної роботи. Той факт, що до архіву не були передані документи ліквідованого ТОВ «Автобудсервіс» не може бути підставою для позбавлення особи права на пільгову пенсію, враховуючи те, що трудовий стаж позивача на посаді, який дає право на призначення пільгової пенсії, документально підтверджений.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності не включення відповідачем до пільгового стажу спірних періодів роботи позивача.

Відносно доводів заявника апеляційної скарги стосовно того, що позивачем було порушено питання про неправомірність відмови УПФУ у призначенні пенсії на підставі п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у звязку з чим у суду першої інстанції не було підстав для задоволення позову про призначення пенсії за Списком №2 колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, дійсно у березні 2017 року позивачем була подана позовна заява, вимогами якої є, серед іншого, зобовязання УПФУ призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Однак, 14.06.2017 року ОСОБА_1 подано до суду уточнену позовну заяву, у вимогах якої зазначено про зобовязання УПФУ призначити йому пенсію за віком на пільгових за Списком №2 на умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.55).

Отже, судом першої інстанції обґрунтовано вирішувалось питання правомірності відмови УПФУ в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, прийняв вірне рішення по суті позовних вимог, у звязку з чим підстави для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст..200, 205, 207 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя залишити без задоволення, а постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 червня 2017 року по справі №333/1360/17(провадження №2-а/333/103/17) без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст.212 КАС України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 22.09.2017р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк