Справа № 823/603/17
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/603/17 Головуючий у 1-й інстанції: Гаврилюк В.О. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

19 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Кузьмишиної О.М. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Наукової виробничо-комерційної приватної фірми «Захист рослин 2000» на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом Наукової виробничо-комерційної приватної фірми «Захист рослин 2000» до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2017 року позивач - Наукова виробничо-комерційна приватна фірма «Захист рослин 2000» звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.01.2017 № .

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, Наукова виробничо-комерційна приватна фірма «Захист рослин 2000» звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою адміністративний позов задовольнити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися у содове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Наукової виробничо-комерційної приватної фірми «Захист рослин 2000» залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що наявні у справі докази не підтверджують можливість ТОВ "Естер-Марект" поставити позивачеві товар та надати послуги з його зберігання. За результатами вивчення матеріалів справи суд дійшов висновку про недоведеність реальності господарських операцій, а відповідно доведеності висновків податкового органу та необґрунтованості доводів позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, наукова виробничо-комерційна приватна фірма "Захист рослин 2000" зареєстрована у виконавчому комітеті Черкаської міської ради 27 травня 2011 року, .

ДПІ у м. Черкасах проведено документальну позапланову виїзну перевірку НВК ПФ "Захист рослин 2000" з питань дотримання податкового законодавства при проведенні господарських відносин з ТОВ "Естер-Маркет" за період з 01.07.2016 по 30.09.2016, відповідно до затвердженого плану перевірки.

За наслідками перевірки складено акт від 06.01.2017 № 4/23-01-14-01/31007472 (далі - акт перевірки), в якому зафіксовано порушення: п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за липень - вересень 2016 року на 407763,00 грн., в т.ч. за липень 2016 року на суму 385917,00 грн., серпень 2016 року на суму 19763,00 грн., вересень 2016 року на суму 2083,00 грн.

На підставі акта перевірки Головним управлінням ДФС у Черкаській області винесено податкове повідомлення-рішення від 27.01.2017 № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 509704,00 грн., в т.ч. за основним платежем 407763,00 грн., за штрафними санкціями 101941,00 грн.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 04.04.2017 № 6885/6/99-99-11-01-02-25 про результати розгляду скарги податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Черкаській області від 27.01.2017 № залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (підпункт 14.1.181 пункт 14.1 статті 14 ПК України).

Пункт 44.1 статті 44 ПК України передбачає, зокрема, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, а відповідно до пункту 44.2 вказаної статті для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України (в редакції станом на час здійснення спірних господарських операцій) до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Абзац перший пункту 198.2 цієї статті передбачає, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Абзацом першим пункту 198.6. статті 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу, а згідно абзацу третього цього пункту податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пункт 200.4 вказаної статті визначає, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 201.3 статті 201 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 201.3 статті 201 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно пункту 201.4 статті 201 ПК України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Пункт 201.8 вказаної статті передбачає, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до першого та другого абзаців пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІ (далі - Закон України № 996-ХІ).

Зі змісту статті 1 Закону України № 996-ХІ випливає, що первинний документ - це будь-який документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Законодавством не визначений вичерпний перелік документів, які можуть вважатися первинними, відтак таким, що підтверджують проведення господарської операції і на підставі яких формується звітність. Відсутність деяких реквізитів в одному з первинних документів не робить автоматично господарську операцію такою, що не відбулася.

Частинами 1, 2 статті 9 Закону України № 996-ХІ встановлені вимоги до первинного документу та визначена сфера застосування первинного документу.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції. а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, право платника податку на податковий кредит пов'язано з виникненням визначеної законом події та наявністю належним чином оформленого документа, який засвідчує суму сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість по дійсній операції, пов'язаній з господарською діяльністю платника податку.

Тобто, за змістом положень Податкового кодексу України наявність господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), призначених для використання у власній господарській діяльності платника податків, є визначальною умовою для виникнення у платника податку права на формування податкового кредиту, за наявності необхідних підтверджувальних документів первинного бухгалтерського обліку.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Так, матеріали справи свідчать, що податковим органом проведено перевірку взаємовідносин НВК ПФ "Захист рослин 2000" та ТОВ "Естер-Маркет" за період з 01.07.2016 по 30.09.2016 на загальну суму 2446580,00 грн, в т.ч. ПДВ на суму 407763,33 грн. та встановлено:

- взаємовідносини з придбання хімічних добрив (міндобриво КАС-32, добриво азотне-фосфорне) на загальну суму 2409079,98 грн, в т.ч. ПДВ на суму 401513,33 грн;

- взаємовідносини з придбання послуг по зберіганню хімічних добрив на загальну суму 37500,00 грн, в т.ч. ПДВ на суму 6250,00 грн.

01 червня 2016 року між НВК ПФ "Захист рослин 2000" (Постачальник) та ТОВ "Естер-Маркет" (Покупець) укладено Договір поставки № 25 (далі - Договір № 25), згідно з яким Постачальник зобов'язується передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити Товар в кількості, якості, ціні та в упаковці відповідно до Специфікації до даного договору. Відповідно до п. 2.1 Договору № 25 порядок і терміни розрахунків за товар, умови і терміни його постачання також визначаються у специфікаціях.

За Договором № 25 здійснювалась поставка мінеральних добрив: міндобриво КАС-32, добриво азотно-фосфорне.

На підтвердження поставки мінеральних добрив за Договором № 25 позивачем до суду надано:

- специфікація № 1 від 07.06.2016 на поставку міндобрива КАС-32 на суму 1980000,00 грн, в т.ч. ПДВ 330000,00 грн; специфікація № 2 від 27.07.2016 на поставку міндобрива КАС-32 на суму 2303000,00 грн, в т.ч ПДВ 383833,33 грн; специфікація № 3 від 25.08.2016 на поставку міндобрива КАС-32 на суму 106080,00 грн, в т.ч. ПДВ 17680,00 грн; згідно вказаних специфікацій відвантаження товару буде відбуватись га умовах самовивозу, адреса відвантаження товару: м. Дніпропетровськ, вул. Білостоцького, 93;

- видаткова накладна № РН-0000100 від 08.06.2016 на поставку міндобрива КАС-32 на суму 1980000,00 грн, в т.ч. ПДВ 330000,00 грн; видаткова накладна № РН-0000441 від 29.07.2016 на поставку міндобрива КАС-32 на суму 2303000,00 грн, в т.ч ПДВ 383833,33 грн; видаткова накладна № РН-0000435 від 26.08.2016 на поставку міндобрива КАС-32 на суму 106080,00 грн, в т.ч. ПДВ 17680,00 грн; за вказаними видатковими накладними місце складання: м. Бориспіль;

- податкова накладна від 08.06.2016 № 100 на поставку міндобрива КАС-32 на суму 1980000,00 грн, в т.ч. ПДВ 330000,00 грн; податкова накладна від 29.07.2016 № 441 на поставку міндобрива КАС-32 на суму 2303000,00 грн, в т.ч ПДВ 383833,33 грн; податкова накладна від 26.08.2016 № 435 на поставку азотно-фосфорного добрива на суму 106080,00 грн, в т.ч. ПДВ 17680,00 грн;

- картка рахунку 631 за 2016 рік по контрагенту ТОВ "Естер-Маркет".

На підтвердження оплати поставки міндобрива надано платіжні доручення та банківські виписки про рух коштів.

Крім того, 01 червня 2016 року між НВК ПФ "Захист рослин 2000" (Поклажодавець) та ТОВ "Естер-Маркет" (Зберігач) укладено Договір відповідального зберігання № 37 (далі - Договір № 37), відповідно до якого Зберігач зобов'язується прийняти на відповідальне зберігання від Поклажодавця продукцію мінеральні добрива (надалі - Товар), зберегти цей Товар та повернути його в обумовлений Договором строк в схоронності.

На підтвердження виконання Договору № 37 позивачем надано до суду:

- акт № ОУ-0000355 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.06.2016, акт № ОУ-0000390 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 29.07.2016, акт № ОУ-0000436 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.08.2016, акт № ОУ-0000544 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.09.2016,

- податкова накладна від 30.06.2016 № 355 на зберігання товару за червень 2016 року на суму 12500,00 грн, в т.ч. ПДВ 2083,33 грн; податкова накладна від 29.07.2016 № 390 на зберігання товару за липень 2016 року на суму 12500,00 грн, в т.ч. ПДВ 2083,33 грн; податкова накладна від 31.08.2016 № 436 на зберігання товару за серпень 2016 року на суму 12500,00 грн, в т.ч. ПДВ 2083,33 грн; податкова накладна від 30.09.2016 № 544 на зберігання товару за вересень 2016 року на суму 12500,00 грн, в т.ч. ПДВ 2083,33 грн;

- платіжні доручення на оплату послуг зберігання мінеральних добрив;

- видаткові накладні на відповідальне зберігання за липень - вересень 2016 року, за якими місце складання - м. Бориспіль;

- товарно-транспортні накладні за серпень - вересень 2016 року на транспортування міндобрива; договори оренди транспортних засобів; згідно з товарно-транспортними накладними місце навантаження: м. Дніпропетровськ, вул. Білостоцького, 93.

Судом першої інстанції встановлено певні недоліки первинних бухгалтерських документів, а саме: видаткові накладні до договору поставки та видаткові накладні з відповідального зберігання складені не у місці передачі товару, а саме: у м. Бориспіль (а не місцем навантаження: м.Дніпропетровськ, вул. Білостоцького, 93).

Відповідно до письмових пояснень ТОВ "Естер-Маркет", останнє не є виробником мінерального добрива, а реалізоване на адресу НВК ПФ "Захист рослин 2000" добриво придбане у постачальників.

Поряд з цим, судом першої інстанції встановлено, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано позивачем під час апеляційного розгляду справи, що ТОВ "Естер-Маркет" не задекларовано придбання КАС-32, добрива азотно-фосфорне, яке в подальшому було реалізовано на користь НВК ПФ "Захист рослин 2000". В матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують фізичні, технічні та технологічні можливості Товариства з обмеженою відповідальністю "Естер-Маркет" виконання договору поставки № 25 від 01.06.2016 з науковою виробничо-комерційною приватною фірмою "Захист рослин 2000", зокрема, щодо перебування на праві власності чи на праві оренди у товариства складських приміщень за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Білостоцького, буд. 93.

В матеріалах справи наявна інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Білостоцького, 93. В інформаційній довідці відсутні відомості про зареєстровані права ТОВ "Естер-Маркет" на вказане нерухоме майна.

Наведена обставина не була спростована позивачем в суді апеляційної інстанції, аргументованих пояснень з цього приводу надано не було.

Крім того, суд апеляційної інстанції поділяє висновки суду першої інстанції щодо специфіки товару та обов'язкової наявності відповідних дозвільних документів на супроводження такого товару.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України від 02.03.1995 № 86/95-ВР "Про пестициди і агрохімікати" (далі - Закон) агрохімікати - органічні, мінеральні і бактеріальні добрива, хімічні меліоранти, регулятори росту рослин та інші речовини, що застосовуються для підвищення родючості ґрунтів, урожайності сільськогосподарських культур і поліпшення якості рослинницької продукції;

Згідно із ст. 14 Закону підприємства, установи і організації зобов'язані вести облік наявності та використання пестицидів і агрохімікатів та надавати інформацію органам, що ведуть державний облік. Порядок державного обліку наявності та використання пестицидів і агрохімікатів, обсяги інформації та органи, яким така інформація подається, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Порядку державного обліку наявності та використання пестицидів і агрохімікатів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.1995 № 881, облік наявності та використання пестицидів і агрохімікатів ведеться підприємствами, установами, організаціями в прибутково-видаткових книгах (журналах), де зазначаються: назва пестициду, агрохімікату; дата надходження і дата використання чи реалізації; назва документа, за яким надійшов, використаний, реалізований пестицид, агрохімікат; вага наявного пестициду, агрохімікату (кілограмів, тонн); залишок пестициду, агрохімікату після використання, реалізації (кілограмів, тонн). Прибутково-видаткова книга (журнал) зберігається у власника пестицидів, агрохімікатів.

Матеріали справи свідчать про відсутність у позивача прибутково-видаткових книг (журналів) обліку агрохімікатів.

Відповідно до ст. 11 Закону транспортування, зберігання, застосування, утилізація, знищення та знешкодження пестицидів і агрохімікатів та торгівля ними здійснюються відповідно до вимог, встановлених чинним законодавством, санітарними правилами транспортування, зберігання і застосування пестицидів і агрохімікатів та іншими нормативними актами.

Особи, діяльність яких пов'язана з транспортуванням, зберіганням, застосуванням пестицидів і агрохімікатів та торгівлею ними, повинні мати допуск (посвідчення) на право роботи із зазначеними пестицидами і агрохімікатами. Порядок одержання такого допуску визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.п. 3, 4, 5 Порядку одержання допуску (посвідчення) на право роботи, пов'язаної з транспортуванням, зберіганням, застосуванням та торгівлею пестицидами і агрохімікатами, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 18.09.1995 №746, допуск видається державними фітосанітарними інспекціями (далі - інспекції) за формою згідно з додатком 1. Підставою для видачі допуску є посвідчення про проходження спеціальної підготовки з питань безпечного виконання роботи з пестицидами і агрохімікатами згідно з додатком 2 та медична книжка з висновком медичної комісії про відсутність протипоказань за станом здоров'я згідно з додатком 3. Навчання осіб, діяльність яких безпосередньо пов'язана з транспортуванням, зберіганням, застосуванням та торгівлею пестицидами і агрохімікатами, а також працівників підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців, що організовують виконання такої роботи (далі - організатори роботи), проводиться інспекціями один раз на три роки за програмою, затвердженою Мінагрополітики за погодженням з МОЗ, Мінприроди, Мінпраці та Держгірпромнаглядом.

Відповідно до п. 8 вказаного Порядку особи, діяльність яких пов'язана з транспортуванням, зберіганням, застосуванням та торгівлею пестицидами і агрохімікатами, повинні мати при собі під час виконання роботи допуск, медичну книжку і наряд на виконання такої роботи.

В судовому засідання представника позивача надав суду копію посвідчення про проходження спеціальної підготовки з питань безпечного проведення робіт з пестицидами і агрохімікатами, видане ОСОБА_2. Однак, як підтверджують матеріали справи, позивачем не надано медичні довідки, допуски (посвідчення) на право роботи із пестицидами та агрохімікатами (зокрема, на водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_4.), які були дійсні в періоді, що перевірявся та не надано наряди на виконання працівниками товариства робіт з міндобрива КАС-32, добриво азотно-фосфорне.

У своїй постанові від 22 вересня 2015 року в адміністративній справі №826/16369/13 Верховний Суд України зазначив, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень.

Разом з тим, відповідно до принципу змагальності суб'єкт господарювання зобов'язаний заперечувати проти доводів суб'єкта владних повноважень.

Хоча чинне податкове законодавство не встановлює конкретного переліку документів, складенням яких має оформлюватися господарська операція, документування господарської операції має відповідати законодавчо установленим вимогам щодо оформлення такої операції, договірним умовам та/або звичаєвій практиці.

Натомість в суді апеляційної інстанції наведені фактичні обставини та висновки податкового органу позивачем належним способом спростовані не були.

Натомість, як убачається із матеріалів справи, відповідно до податкової інформації по ТОВ "Естер-Маркет" від 31.08.2016 № 59/10-04-15-20-11, від 08.10.2016 №102/10-04-12-10 за період липень - вересень 2016 рок, отриманих від Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із платниками податків постачальниками та покупцями, в тому числі і з НВК ПФ "Захист рослин 2000".

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції, що наявні у справі докази не підтверджують можливість ТОВ "Естер-Маркет" поставити позивачеві товар та надати послуги з його зберігання.

Крім іншого, як правильно зауважено судом першої інстанції, позивач не навів обставин щодо прояву розумної обережності при укладенні договору зі своїм контрагентом. Адже за звичаями ділового обороту при здійсненні такого вибору суб'єктами господарювання оцінюються не лише умови угоди та їх комерційна привабливість, але і ділова репутація, платоспроможність контрагента, ризики невиконання зобов'язань та надання гарантій їх виконання, наявність у контрагента необхідних ресурсів (виробничих потужностей, технологічного обладнання, кваліфікованого персоналу) та відповідного досвіду.

Правильними є, також висновки суду першої інстанції щодо посилань позивача на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року у справі № 804/8834/16. У вказаному рішенні суд не встановив обставин щодо Наукової виробничо-комерційної приватної фірми "Захист рослин 2000" та Головного управління ДФС у Черкаській області та не досліджував обставин, на які посилається відповідач в адміністративній справі, зокрема, відсутність у ТОВ "Естер-Маркет" задекларованих господарських операцій з придбання мінеральних добрив у своїх контрагентів, відсутність доказів щодо перебування на праві власності чи на праві оренди у вказаного товариства складських приміщень за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Білостоцького, буд. 93, тощо.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Наукової виробничо-комерційної приватної фірми «Захист рослин 2000» залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Наукової виробничо-комерційної приватної фірми «Захист рослин 2000» - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до вимог КАС України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: О.М.Кузьмишина

С.Б. Шелест

Повний текст виготовлено 19 вересня 2017 року.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Кузьмишина О.М.

Шелест С.Б.