Справа № 462/3375/17
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/9036/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Яворського І.О.,

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 27 липня 2017 року про відмову у відкритті провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Львова Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу № 1 батальйону № 4 роти № 2 лейтенанта поліції Сташкевича Андрія Михайловича, інспектора взводу № 1 батальйону № 4 роти № 2 лейтенанта поліції Мартин Тетяни Олександрівни про скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив скасувати постанову АР № 689064 від 25.03.2017 за ч.2 ст.122 та ч.6 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), протокол БР № 252242 від 25.03.2017 за ч.1 ст.130 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення від 19.12.2016 та закрити провадження по адміністративній справі за відсутністю події та складу у його діях адміністративних правопорушень.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 27.07.2017 позовні вимоги в частині скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення було залишено без розгляду у зв'язку із пропуском встановленого ст. 289 КУпАП строку звернення до суду.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 27.07.2017 в частині позовних вимог про скасування протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП було відмовлено у відкритті провадження на підставі п.1 ч.1 ст.109 КАС України.

Не погодившись ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 27.07.2017 про відмову у відкритті провадження, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що оскаржувані дії відповідачів не можуть бути розглянуті в порядку КУпАП та їх оцінка можлива лише правилами адміністративного судочинства, оскільки відповідачі знаходяться «при здійсненні владних повноважень на основі чинного законодавства України», а тому даний спір є публічно-правовим. Тому просить скасувати ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 27.07.2017, а справу направити для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

У даній справі предметом оскарження є ухвала про відмову у відкритті провадження. Ухвала про залишення без розгляду позовних вимог про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення позивачем не оскаржувалася, а тому суд апеляційної інстанції дає оцінку лише доводам апеляційної скарги стосовно оскаржуваної ухвали.

Зі змісту позовної заяви вбачається, спірні правовідносини між ОСОБА_1 та відповідачами по справі склалися з приводу складення протоколу про адміністративне правопорушення у зв'язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив того, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за які передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, здійснюється у порядку, передбаченому КУпАП та не належать до компетенції адміністративних судів, а протокол, не має обов'язкового характеру і не набуває статусу рішення в розумінні п.1 ч.2 ст.17 КАС України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.2 ст.4 цього Кодексу, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією та законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 17 КАС України, визначена юрисдикція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.

Так, у відповідності до положень частини першої зазначеної статті, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

При визначення юрисдикції справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб`єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З аналізу наведених норм вбачається, що публічно-правовим спором за КАС України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Слід відмітити, що працівники міліції під час складення відповідного протоколу, здійснені у зв'язку з вчиненням особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виконують не владні управлінські функції, а процесуальні функції.

Крім того, статтею 221 КУпАП визначено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 цього Кодексу підвідомчі районним, районним у містах, міським чи міськрайонним судам.

Враховуючи викладене, такі спори не випливають із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій, а тому не належать до юрисдикції адміністративних судів.

Положеннями п.3 ч.2 ст.17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень.

Згідно п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, сам протокол про адміністративне правопорушення, по якому не прийнято рішення за результатами розгляду, не є правовим актом індивідуальної дії і не може бути предметом оскарження в порядку КАС України.

Таким чином, оскільки оскаржувана ухвала прийнята у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги наведене вище, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно застосував норми процесуального права, що призвело до ухвалення законного судового рішення, яке не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 27 липня 2017 року про відмову у відкритті провадження по справі № 462/3375/17 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
І. О. Яворський

Повний текст ухвали складено 25.09.2017.