Справа № 804/8865/16
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2017 рокусправа № 804/8865/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Прокопчук Т.С. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Чечелівському районі м.Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року у справі № 804/8865/16 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ПБК Південьбуд» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю фірми «ПБК Південьбуд» звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.11.2016 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 56838 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 28419 грн., прийняте Державною податковою інспекцією у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області на підставі Акту перевірки № 1183/04-66-14-00/37376201 від 27.09.2016 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року адміністративний позов задоволений.

Не погодившись із рішенням суду, Державною податковою інспекцією у Чечелівському (Красногвардійському) районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області подана апеляційна скарга, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нове рішення, відмовивши у задоволенні позову. Апелянт зазначає, що господарські операції позивача з контрагентом не мали реального характеру і є нікчемними, відтак, спірне податкове повідомлення - рішення є правомірним.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач, належним чином повідомлений про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, до суду уповноваженого представника не направив, про причини неприбуття не повідомив. Письмові заперечення на апеляційну скаргу від позивача до суду не надходило.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Здійснюючи перевірку законності та обґрунтованості оскарженого рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог, колегія суддів керується приписами статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права дійшла висновку про відсутність підстав для його скасування.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 07.09.2016 року по 20.09.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Солом'янського районного суду м. Києва Демидовського А.І. від 01.08.2016 року та за клопотанням слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Київській області Трофімова Б.В. (кримінальне провадження №0000630 від 08.12.2015 року за ч.3 ст.28, ч.2 ст.205, ч.3 ст.209, ч.3 ст.212, ч.4 ст.4, ст..190 КК України), посадовими особами відповідача проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ «ПБК Південьбуд» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 року по 29.07.2016 року при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з СГ, що наведені у додатку до даного акта, за результатами якої 27 вересня 2016 року складений Акт №1183/04-66-14-00/37376201 (а.с.15-33), на підставі якого 08 листопада 2016 року прийняте податкове повідомлення-рішення форми «Р», про збільшення ТОВ «ПБК Південьбуд» суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 85257грн., з яких - за основним платежем 56838грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 28419грн. (а.с.14).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки наявні первинні бухгалтерські документи підтверджують реальність господарських взаємовідносин ТОВ «ПБК Південьбуд» з ТОВ «Альтіма Трейд» та ТОВ «Аргенто Україна». На час укладення господарських угод між позивачем та зазначеними суб'єктами господарювання і їх виконання, останні були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, мали статус платників податку на додану вартість, тому правомірно складали податкові накладні за господарськими операціями.

Колегія суд погоджується з такими висновками суду та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів (послуг) або дата отримання платником податку товарів (послуг), що підтверджено податковою накладною. Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Положеннями пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п.201.6, 201.10 ст.201 ПК України).

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, які підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

За висновками Акту перевірки, позивачем допущено порушення п.п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження ПДВ на загальну суму 56838,31грн. у тому числі: вересень 2015 року - 33404,98грн.; березень 2016 року - 23433,33грн. Зазначене порушення стало наслідком віднесення позивачем до складу податкового кредиту ПДВ за господарськими угодами, укладеними із сумнівними контрагентами - ТОВ «Альтіма Трейд» та ТОВ «Аргенто Україна». Так, при перевірці первинних документів встановлено, що укладений договір між позивачем та ТОВ «Альтіма Трейд» з боку останнього підписаний факсимільним підписом, який наявний в акті наданих послуг, видатковій накладеній. Також відвантаження товару ТОВ «Алтіма Трейд» здійснювалося за адресою: м. Київ, провулок Макіївський, 2, офіс 1, к.2, проте відповідно до інформаційної довідки з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно ТОВ «Альтіма Трейд» не є власником даного нежитлового приміщення, також відсутні відомості щодо його оренди. Відповідно до бази даних Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Алтіма Трейд» зареєстровано податкові накладні на реалізацію товарів з номенклатурою, яка не зазначена в отриманих податкових накладних від постачальників, що свідчить про маніпулювання даними та ставить під сумнів сам факт отримання товарів (робіт, послуг) покупцями - ТОВ «ПБК «Південьбуд». Крім того, ТОВ «Алтіма Трейд» не здійснювало придбання ТМЦ: колесо натяжне, натяжитель, каток опорний, які були ним продані позивачу.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «ПБК Південьбуд» (Замовник) та ТОВ «Алтіма Трейд» (Виконавець), укладено договір про надання послуг по експлуатації будівельних машин та механізмів №01/02-16 від 01.02.2016 року, відповідно до умов якого Виконавець надає Замовнику послуги щодо експлуатації 2х одиниць будівельних машин і механізмів (КАМАЗ 55111) для виконання будівельно-монтажних робіт на будівельному об'єкті Замовника «будівництво зернового елеватора» за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с.Серединка. Вартість послуг становить 58200грн. (у т.ч. ПДВ - 9700грн.). У разі надання послуг більш ніж 8 годин у зміну, або у вихідні та святкові дні Замовник додатково сплачує Виконавцю кошти у розмірі 130грн/год з ПДВ. Оплата праці машиніста входить до ціни послуги. Строк дії договору до 01.03.2016 року. На виконання умов зазначеного договору позивачем надані наступні копії первинних документів: акт надання послуг №2 від 29.02.2016 року на суму 58200грн. (у т.ч. ПДВ - 9700грн.), податкову накладну №23 від 29.02.2016 року на суму 58200грн. (у т.ч. ПДВ - 9700грн. ), платіжне доручення №2180 від 01.03.2016 року на суму 58200грн., де отримувачем зазначено ТОВ «Юнітек Пром» (а.с. 54-56, 58-59). Крім того, позивачем надано договір №NG/041-1 від 04 грудня 2015 року підряду на виконання робіт з будівництва зернового елеватора, відповідно до умов якого ТОВ «Норія Грейн» (Замовник) доручено ТОВ «ПБК Південьбуд» (Підрядник) виконати роботи з будівництва зернового елеватора у с.Серединка, Чернігівського району, Чернігівської області (а.с.105-113). 29 лютого 2016 року між ТОВ «ПБК Південьбуд» (Боржник), ТОВ «Алтіма Трейд» (Первисний Кредитор) та ТОВ «Юнітек Пром» (Новий Кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги на суму 58200 грн. (а.с.57).

Отже, з наданих позивачем копій документів вбачається, що з метою виконання умов укладеного договору №NG/041-1 від 04 грудня 2015 року підряду на виконання робіт з будівництва зернового елеватора, було укладено договір з ТОВ «Алтіма Трейд» про надання послуг по експлуатації будівельних машин та механізмів №01/02-16 від 01.02.2016 року. На виконання умов якого позивач при виконанні будівельних робіт використано 2 одиниці будівельної техніки - КАМАЗ 55111, за отримані послуги здійснено розрахунок у безготівковій формі у повному обсязі і у відповідності до договору відступлення права вимоги від 29 лютого 2016 року, кошти перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «Юнітек Пром».

Між ТОВ «ПБК Південьбуд» (Покупець) та ТОВ «Алтіма Трейд» (Постачальник) 25 грудня 2016 року було укладено договір поставки №25/12-15, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язується поставити та передати у власність Покупця товар. При передачі товару Постачальником передаються належним чином оформлені наступні документи: товарну накладну на товар; податкову накладну; документи, підтверджують якість товару. Передача товару здійснюється на підставі видатково-прибуткових накладних. Відповідно до специфікації вартість товару - 82400грн. (у т.ч. ПДВ - 13733,33грн. (а.с.61-65). На виконання умов зазначеного договору позивачем надані копії наступних первинних документів: видаткову накладну №28/12-15 від 28 грудня 2015 року на суму 82400грн. (у т.ч. ПДВ - 13733,33грн.), рахунок на оплату №25/12-15 від 25.12.2015 року на суму 82400грн. (у т.ч. ПДВ - 13733,33грн.), податкову накладну №19 від 28.12.2015 року на суму 82400грн. (у т.ч. ПДВ - 13733,33грн.), платіжне доручення №1955 від 28.12.2015 року на суму 82400грн. (у т.ч. ПДВ - 13733,33грн.) (а.с. 61-69).

На підставі усної домовленості між ТОВ «ПБК Південьбуд» (Покупець) та ТОВ «Аргенто Україна» (Постачальник), позивачу було постановлено товар - арматуру №20 кл.А-400С, 12м, у кількості 18,4 тн на загальну суму 200429,88грн. (у т.ч. ПДВ - 33404,98), що підтверджується видатковою накладною №219 від 30.09.2015 року, рахунком на оплату №219 від 21.09.2015 року, податковою накладною №39 від 30.09.2015 року та платіжним дорученням №1565 від 15.10.2015 року (а.с. 72-75). Як стверджує позивач, придбаний у контрагентів товар він перевозив власними транспортними засобами, на підтвердження чого надав копії свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів - КАМАЗи, які зареєстровані на ТОВ «ПБК Південьбуд» та на ОСОБА_2 (один із засновників ТОВ «ПБК Південьбуд») та ГАЗ на ОСОБА_3 (а.с.70-71), копію договору оренди автомобіля у приватної особи №1-11/13 від 22.09.2015 року, укладеного між ОСОБА_2 (орендодавець) та ТОВ «ПБК Південьдуб» (Орендар), яким Орендодавець передає Орендарю у тимчасове володіння автомобіль марки КАМАЗ, який буде використовуватися для службових вантажних перевезень. Орендна плата встановлюється в розмірі 10грн. (у т.ч. ПДВ) за термін оренди (а.с. 78). Надано копії товарно-транспортних накладних №30/09-1 від 30 вересня 2015 року (а.с. 76-77).

Отже, придбання позивачем у контрагента - ТОВ «Аргенто Україна» товару, який було перевезено власними транспортними засобами та за який товариство розрахувалося у повному обсязі у безготівковій формі підтверджується наданими суду копіями документів.

Крім того, ТОВ «Алтіма Трейд» та ТОВ «Аргенто Україна» в період здійснення фінансово-господарських операцій з позивачем були зареєстровані у встановленому законом порядку як платники ПДВ і мали право виписувати податкові накладні.

Відповідач також вказував на те, що підписання договору №01/02-16 від 01.02.2016 року з ТОВ «Альтіма Трейд» факсимільним підписом свідчить про його нікчемність.

Частиною 3 статті 207 Цивільного кодексу України передбачено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Наявність факсимільного відтворення підпису на договорі та первинних документах не може, на думку колегії суддів, беззаперечно свідчити про його нікчемність, оскільки будь-які докази на підтвердження укладення договорів без мети здійснення реальної господарської діяльності суду не надані. Відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88 одним з реквізитів первинного документа є особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Згідно з п. 2.5 Положення №88, використання при оформленні первинних документів факсимільного відтворення підпису допускається у порядку, встановленому законом, іншими актами цивільного законодавства. Під час проведення перевірки відповідачем не встановлювався факт наявності узгодженості між сторонами використання факсимільного відтворення підпису під час підписання договору.

Доводи апелянта про відсутність інформації в Єдиному реєстрі податкових накладних про придбання ТОВ «Алтіма Трейд» товару, який був реалізований позивачу, колегія суддів неспроможними, оскільки відповідачем не надано відомостей про період перевірки реєстру податкових накладних.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 200 цього ж Кодексу передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З урахуванням того, що доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскарженій постанові, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Чечелівському районі м.Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року у справі № 804/8865/16 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: С.В. Чабаненко