Справа № 752/20730/16-а
Суддя: Колдіна О. О.
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/122/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.,

з участю секретаря - Марченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Києві, інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в м.Києві Щербини Максима Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульно поліції в м.Києві, інспектора УПП Щербини М.С. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності АР № 848564.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.12.2016 р. інспектором УПП Щербиною М.С. було винесено постанову АР № 848564 про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу за порушення при керуванні транспортним засобом п.17.1 ПДР, а саме керування транспортним засобом по полосі громадського транспорту, яка позначена дорожнім знаком 5.11.

Зазначену постанову позивач вважає незаконною, оскільки справа була розглянута на місці, без повного і об»єктивного розгляду справи, відповідач позбавив його можливості скористатись правами, передбаченими ст.268 КУпАП, не врахував фактичні обставини справи, а саме, що виїзд на смугу громадського транспорту був здійснений на підставі жесту регулювальника, який пріоритетним над дорожніми знаками, в зв»язку з об»їздом дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначені обставини, на думку позивача, є підставам для скасування оскаржуваної постанови.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов та просив його задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що при винесенні оскаржуваної постанови інспектором не були дотримані вимоги чинного законодавства, що регулюють питання оформлення даної категорії справ та їх розгляд, не встановлені фактичні обставини справи, не взяті до уваги пояснення особи, відносно якої винесена постанова.

Представник відповідача - Департаменту патрульної поліції в м.Києві заперечував проти задоволення позову, посилаючись на його необґрунтованість і безпідставність.

Відповідач - інспектор УПП Щербина М.С. заперечував проти задоволення позову і скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зазначаючи на те, що ОСОБА_1 здійснював рух смугою громадського транспорту після об»їзду дорожньо-транспортної пригоди, хоча у нього була можливість повернутись до належної смуги руху і був в зв»язку з чим зупинений на вимогу патрульної поліції.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 03.12.2016 р. інспектором патрульної поліції Щербиною М.С. була винесена постанова АР № 848564 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно обставин, викладених в постанові, позивач, керуючи автомобілем ACURA д.н. НОМЕР_1 по пр-ту Лобановського, 61 в м.Києві, здійснив рух по полосі громадського транспорту, позначеній дорожнім знаком 5.11, чим порушив вимоги п.17.1 ПДР.

Частина 2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з п.17.1. Правил дорожнього руху на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Дорожнім знаком 5.11 позначається смуга для руху маршрутних транспортних засобів.

Смуга призначена лише для транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів.

Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Дія знака, що встановлений праворуч від дороги, поширюється на праву смугу руху.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП). Ці дані встановлюються поясненням особи, що притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, а також показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при здійсненні нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

В постанові у справі про адміністративне правопорушення, що винесена відносно ОСОБА_1, не міститься посилання на жодні докази у даній справі про адміністративне правопорушення, на яких ґрунтується прийняте рішення.

Позивач посилається на те, що, дійсно здійснив виїзд на смугу громадського транспорту на підставі жесту регулювальника в зв»язку з оформленням дорожньо-транспортної пригоди на ділянці дороги по пр.-ту Лобановського, 61 в м.Києві.

Наявність дорожньо-транспортної пригоди по пр-ту Лобановського, 61 в м.Києві, що сталась 03.12.2016 р., підтверджується довідкою, наданою Департаментом патрульної поліції УПП у м.Києві від 23.03.2017 р., і не оспорювалась відповідачами.

В своїх запереченнях щодо заявленого позову інспектор УПП Щербина М.С. в ході судового розгляду посилався на те, що ОСОБА_1 мав можливість після об»їзду дорожньо-транспортної пригоди повернутись до належної смуги руху, однак не вчинив зазначених дій і деякий час продовжував рух смугою, позначеною дорожнім знаком 5.11, в подальшому був зупинений в крайній лівій смузі руху.

Однак, Правила дорожнього руху не містять положень, які б регулювали питання щодо розміру відстані здійснення руху смугою громадського транспорту у разі вимушеного виїзду на неї.

Доказів того, що позивач мав можливість після об»їзду дорожньо-транспортної пригоди одразу повернутися до належної смуги руху суду не надано в ході розгляду справи.

Крім того, звертаючись до суду, позивач посилається на порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення,передбаченої ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з пунктами 1, 2 розділу ІІІ Інструкції №1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року по справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП, передбачено, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У частинах першій, другій статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Зміни до ст.258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення, та Інструкція №1395, якою урегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте рішення Конституційного Суду України.

Отже, приписи постанови Конституційного Суду України по справі №1-11/2015 від 26.05.2015 року повинні застосовуватись з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, внесених Законом України від 14.07.2015 року № 596-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» та вищевказаною Інструкцією.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, та висловлених останнім доводів.

Згідно з ст.283 Кодексу про адміністративні правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити найменування органу, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте рішення по справі.

Постанова, винесена відповідачем відносно ОСОБА_1 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП не містить посилання на докази, якими обґрунтовано рішення інспектора УПП, мотиви відхилення пояснень особи, відносно якої вона винесена, незважаючи на те, що він заперечував факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб»єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов»язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Відповідачем у справі не надано суду жодних доказів, які б підтверджували винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та спростовували обставини, на які посилається позивач, а також щодо правомірності дій інспектора при винесенні оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними і не спростованими відповідачем у справі, в зв»язку з чим позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 153-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Києві, інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в м.Києві Щербини Максима Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії АР № 848564 від 03.12.2016 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, скасувати,

Постанова відповідно до ч.1 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, встановленого цим Кодексом.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя :