Справа № 2а-1940/09/0870
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2009-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 травня 2009 р.

справа №2а-1940/09/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О. при секретарі Єгоровій О.Ю., за участю прокурора Романова Р.О., розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за заявою Прокурора Мелітопольської міжрайонної прокуратури Запорізької області

в інтересах Держави в особі Територіального управління Головавтотрансінспекції у Запорізькій області

до Приватного підприємства «Факс»

про стягнення фінансових санкцій у розмірі 1700,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся з адміністративним позовом в інтересах Держави в особі ТУ Головавтотрансінспекції у Запорізькій області до Приватного підприємства «Факс»з вимогами про стягнення фінансових санкцій у розмірі 1700,00 грн. В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що за наслідками проведеної органами прокуратури перевірки було встановлено, що відповідачем було порушено вимоги законодавства про автомобільний транспорт, у звязку з чим, уповноваженою особою Головавтотрансінспекції у Запорізькій області була прийнята постанова від 27.08.2008р. про накладення на ПП «Факс»фінансових санкцій у розмірі 1700,00 грн. У визначений строк та порядку відповідачем не було сплачено зазначених сум фінансових санкцій на користь бюджету, що є порушенням майнових прав держави, у звязку з чим, прокурор просить адміністративний суд стягнути зазначені суми у примусовому порядку.

У судовому засіданні представник прокуратури підтримав позовні вимоги, наполягає на задоволенні позовних вимог, зазначивши, що Приватним підприємством «Факс»було скоєно господарських правопорушень, у звязку з чим органом контролю були застосовані відповідні заходи реагування щодо застосування фінансових санкцій за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт. У звязку не оплатою санкцій у добровільному порядку, зазначені суми підлягають примусовому стягненню на користь Державного бюджету.

Представник відповідача повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився двічі, причини неприбуття та заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не надав. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Вислухавши пояснення прокурора, зясувавши фактичні обставини у справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 08.07.2008р. посадовими особами Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Херсонській області проведена перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом перевізниками, за наслідком якої було складено Акт за №064018/798. Зазначеним актом перевірки зафіксовано порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт з боку перевізника, а саме: надання послуг з перевезень вантажів без оформлення документів, визначених ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відсутні ліцензійна картка, у дорожньому листі відсутня відмітка медичного працівника. З висновками акту був ознайомлений водій транспортного засобу ОСОБА_1 ,про що свідчить відповідний підпис на акті перевірки.

Нормами господарського законодавства встановлено, що «субєкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства»(ч.3 ст.5 Господарського кодексу України). За порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до субєктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення субєкта господарювання та ліквідацію його наслідків (ч.1 ст.238 ГК України).

Учасники господарських відносин несуть господарську-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом, іншими законами та договором. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання»(ч.1 ст.218 ГК України).

Разом з тим, ст.241 Господарського кодексу України, встановлено, що «адміністративно-господарський штраф це грошова сума, що сплачується субєктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності. Перелік порушень, за які з субєкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення».

Як встановлено у судовому засідання, відповідачем було допущено правопорушення щодо провадження господарської діяльності, а саме: надання послуг з перевезення без оформлення документів, визначених ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», якою передбачено, «автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення». (ч.1 ст.48 Закону).

Відповідальність за зазначене правопорушення передбачена ст.60 зазначеного Закону, відповідно до якої, «за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону штраф у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян».

Суд вважає доведеним факт порушення Приватним підприємством «Факс»вимог чинного законодавства, що регулює відповідні правові відносини щодо надання послуг з перевезення вантажів, а саме приписів Закону України «Про автомобільний транспорт», тому накладення уповноваженим органом контролю фінансових санкцій за порушення дисципліни провадження господарської діяльності є обґрунтованим та законним.

Судом при дослідження фактичних обставин по справі не було встановлено підстав, передбачених ст.219 Господарського кодексу України щодо зменшення чи звільнення від відповідальності субєкта господарювання, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Повноваження Головної державної інспекції на автомобільному транспорті щодо здійснення контролю за додержанням субєктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту та відповідні права (компетенція) щодо накладання фінансових санкцій, передбачені приписами Закону України «Про автомобільний транспорт»та Порядком здійснення контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою КМУ від 08.11.2006р. №1567, тому в зазначеному випадку відповідач не вийшов за межі встановлених законодавством повноважень.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 9, 11, 14, 94, 159, 160, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 216, 218, 238 Господарського кодексу України, ст.ст.48,60 Закону України «Про автомобільний транспорт», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «Факс»(72100 м.Мелітополь Запорізька область пров.Портовий,17) на користь Державного бюджету м.Мелітополя (р/р 0013 в УДКУ в Запорізькій області код бюджетної класифікації 23030300 код ЄДРПО 34676932 МФО 813015) фінансові санкції у розмірі 1700,00 грн.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАСУ, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанову виготовлено у повному обсязі 26.05.2009р.

Суддя Л.О.Нестеренко