Справа № 686/8463/17
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/8463/17

Головуючий у 1-й інстанції: Мороз В.О.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

20 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника позивача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора 3 роти управління патрульної поліції у м.Хмельницькому департаменту патрульної поліції України лейтенант поліції Свіщова Олександра Дмитровича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до частини 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, 24 квітня 2017 року інспектором 3 роти у правління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції України лейтенантом поліції Свіщовим Олександром Дмитровичем винесено постанову серії АР № 923473, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 255 грн. за недотримання вимог дорожнього знаку 5.16 "Напрямки руху по смугах", а саме здійснення повороту ліворуч з крайньої правої смуги, яка дозволяє рух лише праворуч, допустивши порушення вимог пункту 8.4 "ґ" Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 923473, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду докази, які б могли підтвердити факт протиправних дій відповідача та протиправності прийнятої ним постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 923473.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями частини 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 8.4 "ґ" Правил дорожнього руху України інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об'єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач керуючи автомобілем "Daewoo Nexia" д.н.з. НОМЕР_1 у м. Хмельницькому по вул. Трудовій в напрямку вул. Заводської та під'їжджаючи до перехрестя вул. Трудова-Заводська, порушив вимоги дорожнього знаку 5.16 "Напрямки руху по смугах", а саме з крайньої правої, яка дозволяє рух лише праворуч, здійснив рух ліворуч, допустивши порушення пункту 8.4 "ґ" Правил дорожнього руху України. Також встановлено, що ліворуч від нього рухався інший автомобіль, який здійснив рух з крайньої лівої смуги, чим позивач міг створити йому перешкоду.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції факт порушення позивачем пункту 8.4 "ґ" Правил дорожнього руху України підтверджено відеозаписом управління патрульної поліції у м. Хмельницькому.

Переглянувши відеозапис колегія суддів також погоджується, що позивачем не дотримано вимог пункту 8.4 "ґ" Правил дорожнього руху України.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема щодо порушень другої і третьої частин статті 122 КУпАП.

Таким чином, справи щодо порушення вимог дорожніх знаків розглядаються органами Національної поліції, від імені яких розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Колегія суддів звертає увагу, що зміни до статті 258 КУпАП стосовно не складання протоколу про адміністративне правопорушення набули чинності з 08 серпня 2015 року, а рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року, на яке посилається позивач приймалось стосовно норми в редакції від 02 березня 2014 року.

Таким чином, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства, яке не передбачає складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до частини 4 статті 258 КУпАП уповноваженими органами (почасовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 923473 від 24 квітня 2017 року відповідає вимогам статті 283 КУпАП, стягнення накладено у межах санкції, передбаченої частиною 1 статті 122 КУпАП.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач при винесенні постанови серії АР № 923473 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладенні адміністративних стягнень у виді штрафу в розмірі 255 грн., діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, в зв'язку з чим судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно з статтею 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 22 вересня 2017 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.