Справа № 814/1718/17
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 вересня 2017 р. Справа № 814/1718/17
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Біоносенко В.В. розглянув адміністративну справу в порядку скороченого провадження

за позовомГоловного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області,
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
простягнення податкового боргу в сумі 46302,71 грн.,
В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області звернулось до адміністративного суду з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу з єдиного податку в сумі 46302,71 гривень.

Відповідно до п. 4 ч. 1 та ч. 2 ст. 183-2 КАС України адміністративні справи про стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження, суд може розглядати в порядку скороченого провадження, якщо такі вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обов'язків третіх осіб.

Суд запропонував відповідачу у десятиденний строк з дня одержання ухвали про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі подати заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

Однак у строки, визначені чинним законодавством, відповідач заперечення до суду не подав.

Розглянув адміністративну справу в порядку скороченого провадження, суд дослідив письмові докази, надані позивачем, та прийшов до такого висновку.

ОСОБА_1 зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця 18.04.2000 року та як платник податків перебуває на обліку в Головного управління ДФС у Миколаївській області

З матеріалів справи слідує, відповідачем до податкового органу подані податкові декларації з з плати за землю № від 16.02.2017, у якій відповідачем самостійно визначено суму податку, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету щомісячно протягом 2017 року в розмірі 12036,83 грн.

Пунктом 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України встановлено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Відповідно до п. 287.4 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання з плати за землю, визначене у новій звітній податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

При цьому, сума податкового зобов'язання, самостійно визначена платником податків, згідно з п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України оскарженню не підлягає

В порушення вимог податкового законодавства відповідач у добровільному порядку не повністю сплатив суму самостійно визначеного податкового зобов'язання за зазначеною вище поданою податковою декларацією, внаслідок чого у нього виникла заборгованість зі сплати орендної плати за лютий-травень 2017 в сумі 46302,71 гривень, з урахуванням часткової сплати в сумі 1844,61 грн.

Згідно з пп. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання являється податковим боргом.

У відповідності з п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України відповідачу надсилалась податкова вимога №2127-25 від 21.04.2016 року на суму 10463,61 грн.

Згідно з п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі, коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказів погашення заборгованості станом на час розгляду справи відповідачем не надано.

Позов поданий до адміністративного суду у межах строку, передбаченого ст.99 КАС України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Одночасно з цим, суд зазначає, що як випливає з ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163, 183-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) на користь Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області податковий борг у сумі 46302,71 гривень (сорок шість тисяч триста дві грн. сімдесят одна коп.).

3. Апеляційна скарга на цю постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Суддя В. В. Біоносенко