Справа № 344/15179/16-а,-а/344/246/17
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/4441/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Довгої О.І., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

за участі позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.03.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про визнання дій щодо відмови у виплаті пенсії за вислугу років без обмеження максимальним розміром неправомірними,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про визнання дій щодо відмови у виплаті пенсії за вислугу років без обмеження максимальним розміром неправомірними, зобов'язання проводити виплату пенсії за вислугою років в розмірі 90 відсотків від суми місячного заробітку, зазначеного в довідці прокуратури Івано-Франківської області №18-162 вих-16 від 10.03.2016 року без обмеження її максимальним розміром.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що на виконання постанови Івано-Франківського міського суду від 18.05.2016 року відповідачем починаючи з 01.04.2016 року здійснено перерахунок призначеної їй пенсії за вислугою років в розмірі 90% від суми місячного заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Івано-Франківської області від 10.03.2016 року №18-162вих-16. Однак виплата пенсії проводиться з обмеженням її максимальним розміром.

Ухвалою суду Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.03.2017 року залишено без розгляду позовні вимоги за період з 01.04.2016 року по 16.05.2016 року у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.03.2017 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську щодо відмови у виплаті пенсії за вислугу років без обмеження максимальним розміром. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську провести ОСОБА_1, виплату пенсії за вислугою років в розмірі 90 відсотків від суми місячного заробітку, зазначеного в довідці прокуратури Івано-Франківської області №18-162 вих-16 від 10.03.2016 року без обмеження її максимальним розміром з 17.05.2016 року.

Постанову суду першої інстанції оскаржило управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Івано-Франківського міського суду від 18.05.2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугою років в розмірі 90% від суми місячного заробітку, зазначеного у довідці прокуратури Івано-Франківської області від 10.03.2016 року №18-162 вих-16 починаючи з 01.04.2016 року.

На виконання вказаного рішення суду, позивачу було проведено перерахунок пенсії, однак виплату обмежено її максимальним розміром, у зв'язку з чим позивачка звернулась до відповідача за роз'ясненням.

Листом від 10.11.2016 року №392/Ч-15, Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську , відмовило позивачу у здійсненні перерахунку пенсії та роз'яснило, що на виконання рішення суду позивачці проведений перерахунок пенсії з 01.04.2016 року за вислугою років в розмірі 90% від суми місячного заробітку, зазначеного в довідці прокуратури Івано-Франківської області від 10.03.2016 року №18-162вих-16, та оскільки, рішенням суду вирішувалось питання відсоткового відношення від суми місячного доходу, зазначеного у вказаній довідці, в якому не було зазначено про перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром, перерахунок пенсії проведено відповідно до ст.2 Закону України " Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи ", згідно якої максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, максимальний розмір пенсії, призначеної (перерахованої) відповідно до Закону України " Про прокуратуру " не може перевищувати 10740 гривень.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційним судом України у Рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституція України, закріпивши ч.1 ст.58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права.

На час призначення пенсію позивачу пенсійне забезпечення прокурорів визначалось Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, у відповідній редакції, відповідно до ч.1 ст.50-1 якого прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до положень ч.14 ст.50-1 Законом України «Про прокуратуру» максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Вказане обмеження виплати пенсії максимальним її розміром встановлено Законом України від 08 липня 2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року та прийнятий з метою визначення заходів подальшого реформування пенсійної системи та збалансування солідарної системи пенсійного страхування.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України «Про прокуратуру» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з п.2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом (до 1 жовтня 2011 року).

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015, який набрав чинності з 01.04.2015, частину п'ятнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» замінено чотирма частинами такого змісту, зокрема: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. У зв'язку з цим частини шістнадцяту - двадцяту вважати відповідно частинами дев'ятнадцятою - двадцять третьою».

Проте, Закон України «Про прокуратуру» втратив чинність з 25.04.2015 (з набранням чинності Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014) крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1.

Відтак, ч.18 ст.50-1 Закон України «Про прокуратуру», яка застосовувалась субсидіарно з п.2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 08 липня 2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та врегульовувала питання виплати пенсій без обмежень, на час проведення перерахунку пенсії позивачу втратила чинність з набранням чинності Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014, а тому суд апеляційної інстанції вважає помилковим застосування судом першої інстанції положень вказаної статті до спірних правовідносин.

Водночас, відповідно до абз.6 ч.15 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014, в редакції чинній на час перерахунку пенсії позивача, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. (Абзац 6 частини 15 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014, доповнено реченням щодо тимчасового обмеження максимального розміру пенсії у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015, який набрав чинності з 01.01.2016)

На підставі вказаного, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що на момент проведення перерахунку пенсії позивачу наведеними положеннями встановлюються тимчасові обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнавались, є чинними та обов'язковими до виконання органами Пенсійного фонду України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що розмір пенсії позивача за вислугу років, що підлягає перерахунку і виплаті з 17 травня 2016 року відповідно до постанови Івано-Франківського міського суду від 18.05.2016 року, яка набрала законної сили, не може тимчасово перевищувати 10470 гривень, що дає підстави для висновку про правомірність дій відповідача при проведенні перерахунку та виплати пенсії позивачу, а тому в задоволені позову слід відмовити.

Враховуючи викладене, оцінивши зібрані докази у сукупності, судова колегія приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області являються підставними і обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську задоволити. Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.03.2017 року у справі №344/15179/16-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На Постанову протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді О. І. Довга
С. М. Кузьмич
Повний текст судового рішення виготовлено 20.09.2017 року