Справа № 809/1038/17
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2017 р. Справа № 809/1038/17

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі

судді Могили А.Б.

за участі:

секретаря судового засідання Цугорки Н.І.,

представника позивача Паньківського В.М.,

представника відповідача Дутки-Гефко Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенергокомплект" до Калуської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 04.08.2016,-

В С Т А Н О В И В:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенергокомплект" звернулося в суд із адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 04.08.2016.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.08.2017 замінено відповідача Головне управління ДФС в Івано-Франківській області на належного відповідача Калуську об'єднану Державну податкову інспекцію Головного управління ДФС в Івано-Франківській області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у серпні 2016 року Рогатинським відділенням Калуської оДПІ проведена камеральна перевірка своєчасності реєстрації Товариством з обмеженою відповідальністю "Газенергокомплект" в Єдиному реєстрі податкових накладних, виписаних з 01.10.2015 по 30.06.2016.

За висновками акту перевірки від 04.08.2016 №128/121/32842046 встановлено реєстрацію Товариством податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН з порушенням терміну реєстрації, визначеного п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України та, як наслідок, стало підставою для винесення податкового повідомлення-рішення № від 04.08.2016 про застосування штрафу в розмірі 206185,72 грн.

Позивач вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним, підлягає скасуванню, оскільки органи Державної фіскальної служби України, тільки з 01.01.2016 отримали повноваження застосовувати штрафні санкції, що передбачені ст.120-1 Податкового кодексу України не керуючись порядком затвердженим, Міністерством фінансів України.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених в адміністративному позові. Просив позов задоволити.

Представник відповідача адміністративний позов не визнала з підстав, зазначених у поданому запереченні. Пояснила, що позивачем здійснено реєстрацію вказаної в акті перевірки податкової накладної, виписаної ТОВ "Тернопільоблгаз" з порушенням термінів визначених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України. Порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних тягнуть за особою накладення штрафу, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача є правомірним, прийнятим контролюючим органом у відповідності до вимог законодавства.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд зазначає наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газенергокомплект" зареєстроване як юридична особа 16.03.2004, що підтверджується копією витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 19.07.2017 (а.с.8-15).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газенергокомплект" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз" (Покупець) 20.08.2015 укладено договір №20/08-15ПР на купівлю продажу природного газу (а.с.85-87).

На виконання умов даного договору, згідно із актом прийому-передачі природного газу №7 від 31.10.2015 покупцем отриманий природній газ на загальну суму 12371142,96 грн. (а.с.88).

Товариством з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз" виписано податкову накладну від 31.10.2015 №18 на вказану суму (а.с.89).

В матеріалах справи, наявна інформація про надходження та розподіл природного газу по Товариству з обмеженою відповідальністю "Газенергокомплект" за жовтень 2015 року (а.с.90).

Рогатинським відділенням Калуської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації Товариством з обмеженою відповідальністю "Газенергокомплект" в Єдиному реєстрі податкових накладних, виписаних з 01.10.2015 по 30.06.2016.

За результатами перевірки складено акт від 04.08.2016 №128/121/32842046, яким встановлено що Товариством з обмеженою відповідальністю "Газенергокомплект" порушено вимоги пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме реєстрація податкової накладної виписаної покупцю ТОВ "Тернопільоблгаз" від 31.10.2015 в ЄРПН здійснено з порушенням терміну реєстрації на загальну суму податку на додану вартість 2 061 857,16 грн. (а.с.61)

Як наслідок контролюючим органом прийнято спірне податкове повідомлення-рішення № від 04.08.2016, яким до позивача застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 206 185,72 (а.с.6-7).

Додатком до даного податкового повідомлення-рішення є розрахунок штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН (а.с.62).

Не погодившись із податковим повідомленням-рішенням, позивачем в порядку адміністративного оскарження подано скаргу, за наслідками розгляду якої Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення (а.с.91).

З вказаного акту перевірки вбачається, що податкова накладна №18 від 31.10.2015 зареєстрована 20.11.2015 з кількістю днів затримки 20 (а.с.61,89).

Надаючи правову оцінку оскаржуваному позивачем податковому повідомленню-рішенню № від 04.08.2016, суд виходить з наступного.

Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61, статті 94 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Що стосується висновків відповідача, щодо порушення п.201.1, п.201.10 ст. 201 та ст. 120-1 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-V із внесеними змінами, та застосуванням штрафу в розмірі 206 185,72 грн. за затримку реєстрації податкової накладної № 18 від 31.10.2015 року на суму ПДВ 2 061 857,16 грн. (покупець - ТОВ "Тернопільоблгаз") та як наслідок винесення спірного податкового повідомлення-рішення, суд зазначає наступне.

Згідно п.11 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Як встановлено в акті перевірки та не заперечується сторонами, податкова накладна № 18 від 31.10.2015 несвоєчасно зареєстрована позивачем для контрагента-покупця ТОВ "Тернопільоблгаз", а саме 20.11.2015 (порушення терміну реєстрації 20 днів).

За цих обставин контролюючим органом застосовано до позивача штрафну санкцію в розмірі 10% на суму 206 185,72 грн.

У відповідності до положень п.п. 120-1.1, 120-1.3 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції чинній до 01.01.2016р.) порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.

Порядок застосування штрафних санкцій, передбачених цією статтею, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідальність платника податку, передбачена п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України, діє з 01.01.2015.

Законом України від 24.12.2015 № 909-УІП "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" (набрав чинності з 01.01.2016) п.120-1.3 статті 120-1 Податкового кодексу України, а разом з ним вимога про обов'язкове застосування контролюючим органом порядку застосування штрафних санкцій, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику виключено.

Як наслідок, органи Державної фіскальної служби України, починаючи з 01.01.2016 отримали повноваження застосовувати штрафні санкції, що передбачені ст. 120-1 Податкового кодексу України не керуючись порядком затвердженим Міністерством фінансів України.

Таким чином, до 01.01.2016 контролюючий орган міг застосовувати штрафні санкції передбачені ст. 120-1 ПК України лише у відповідності до порядку застосування штрафних санкцій, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Проте на момент вчинення позивачем порушення строку реєстрації податкових накладних, такого порядку застосування штрафних санкцій, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, не було.

Частиною 1 статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Офіційне тлумачення цього положення надано Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 N 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів). У Рішенні зазначено, що загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Це є однією з найважливіших гарантій правової стабільності, впевненості суб'єктів права в тому, що їх правове становище не погіршиться з прийняттям нового закону чи іншого нормативно-правового акта.

Таким чином, зважаючи на зміст рішення Конституційного суду України від 09.02.1999, № 1- рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) на момент порушення позивачем строку реєстрації податкових накладних повинна застосовуватися стаття 120-1 Податкового кодексу України в редакції, чинній на момент вчинення такого порушення. Отже, платника ПДВ, що здійснив несвоєчасну реєстрацію податкової накладної до 01.01.2016 року, не може бути притягнуто до відповідальності, передбаченої ст. 120-1 ПК України в редакції, чинній з 01.01.2016.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що штрафна санкція в розмірі 206 186,72 грн. застосована податковим повідомленням-рішенням № від 04.08.2016 без дотримання вимог статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент вчинення такого порушення), тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог щодо скасування спірного податкового повідомлення рішення.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенергокомплект" підлягають до задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

В даному випадку позивачем подано позов майнового характеру. Згідно ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.07.2017 відстрочено Товариству з обмеженою відповідальністю "Газенергокомплект" сплату судового збору по даній справі до ухвалення в ній судового рішення.

З врахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі, сума несплачено судового збору в розмірі 3092,78 грн. підлягає стягненню з Калуської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань до спеціального фонду Державного бюджету України.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Калуської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № від 04.08.2016.

Стягнути з Калуської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області () за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір до спеціального фонду Державного бюджету України (УДКСУ в м.Івано-Франківську, код отримувача - 37952250, банк отримувача - ГУДКСУ в Івано-Франківській області, код банку отримувача - 836014, рахунок отримувача - 4002, код класифікації доходів бюджету - 22030101) в розмірі 3092 (три тисячі дев'яносто дві) грн. 78 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.

Постанова складена в повному обсязі 25.09.2017.