Справа № 357/14110/16-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просив: визнати неправомірними дії МВС України щодо прийняття рішення про відмову у виплаті ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням 2 групи інвалідності в розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності; зобов'язати МВС України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням 2 групи інвалідності ОСОБА_2 відповідно до «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги разі загибелі (смерті), працівника міліції, інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2017 року адміністративний позов задоволено повністю.

Міністерство внутрішніх справ України, не погоджуючись із зазначеною постановою, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 з 30.04.2015 звільнений у запас за п. 64 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ згідно наказу ГУ МВС України в Київській області №233 о/с від 30.04.2015 (а.с.5).

Разом з тим, згідно Акту спеціального розслідування нещасного випадку від 23.11.2014 нещасний випадок з працівником Васильківського МВ ГУМВС України ОСОБА_2 стався в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків (а.с.11-12).

При цьому, Наказом Головного управління від 18.12.2014 №1158 дисциплінарне стягнення - зауваження від 04.08.2014 знято з ОСОБА_2 та по 2015 рік включно, до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 не притягувався (а.с.17).

13 березня 2015 року постановою про закриття кримінального провадження № 0005243 від 24.11.2014 по факту ДТП, яка мала місце 23.11.2014 на території Білоцерківського району - закрито за відсутність в діяннях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України (а.с.15).

Згідно довідки Білоцерківського ВП ГУ НП Київської області ОСОБА_2 станом на 16.11.2016 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не притягувався (а.с.18).

У відповідності до довідки УІПКП « 102» ГУНП в Київській області за обліками ППС МВС України станом на 17.11.2016 інформація про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - відсутня (а.с.19).

09 червня 2015 року позивачу встановлено другу групу інвалідності, захворювання пов'язане з проходженням служби в ОВС (а.с.9).

У подальшому, позивач звернувся до МВС України в Київській області з заявою про призначення одноразової грошової допомоги, але листом від 03.12.2016 №658/109/05-29-10 позивачу відмовлено у призначення даної виплати та зазначено, що заяву позивача з матеріалами повернуто до ДФОП МВС України без права на виплату даної допомоги. Пи цьому, у даному листі вказано, що згідно п.14 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), працівника міліції, інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затвердженого постановою КМ України від 21.10.2015 №850 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель, поранення, інвалідність чи часткова втрата працездатності без установленні інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку (а.с.20).

Вважаючи порушенням своїх прав з боку відповідача та з метою їх відновлення позивач звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на момент звернення позивача до відповідача з заявою про призначення одноразової грошової допомоги були відсутні дані про вчинення ОСОБА_2 злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку, а згідно до відомостей довідки до акта огляду МСЕК, позивачу встановлено другу групу інвалідності з 09.06.2015 через захворювання, яке пов'язане з проходженням служби в ОВС, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

Згідно із частиною другою ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

У відповідності до частини шостої статті 23 Закону України «Про міліцію» № 565-XII від 20.12.1990 у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб,-у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції було врегульовано Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (далі - Порядок № 850).

За правилами п.1 Порядку №850 цей Порядок та умови визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Положеннями підпункту 2 пункту 2 Порядку № 850 передбачено, днем виникнення права на отримання грошової допомоги є: у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Як свідчать матеріали справи, довідкою МСЕК від 09 червня 2015 року позивача визнано інвалідом 2 групи у зв'язку із захворюванням пов'язаним із проходженням служби в ОВС та встановлено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 70% (а.с. 9-10).

Підпунктом 2 пункту 3 Порядку № 850 врегульовано, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Пунктом 11 Порядку № 850 встановлено, що виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ.

Аналіз наведених норм законодавства, дає підстави для висновку, що за працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850.

Таким чином, оскільки з 09.06.2016 у позивача виникло право на отримання грошової допомоги в зв'язку з встановленням йому як працівнику міліції другої групи інвалідності, пов'язаної із з проходженням служби в ОВС України, тому він звернувся із заявою Головного управління МВС України з проханням провести йому виплату одноразової грошової допомоги.

У подальшому, 01.11.2016 ГУ МВС України в Київській області складено висновок про призначення одноразової грошової допомоги позивачу (а.с. 144).

Департаментом фінансово-облікової політики МВС України листом від 16.11.2016 315/2-4288 повернуто ГУ МВС України в Київській області матеріали на ОСОБА_2, оскільки згідно постанови про закриття кримінального провадження від 13.03.2015 позивачем порушено вимоги п.2.3 (б) Правил дорожнього руху. (а.с. 143).

Однак, той факт, що проводилося службове розслідування нещасного випадку, який мав місце в період проходження позивачем служби ні яким чином не скасовує та не заперечує наявність довідки МСЕК та не позбавляє ОСОБА_2 права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку № 850.

При цьому посилання відповідача на п.14 Порядку №850, як на підставу відмови у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, колегією суддів не приймається до уваги, з огляду на наступне.

За правилами п.14 Порядку №850 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком:

учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку;

учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння;

навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров'ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);

подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що Наказом Головного управління від 18.12.2014 №1158 дисциплінарне стягнення - зауваження від 04.08.2014 знято з ОСОБА_2 та по 2015 рік включно, до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 не притягувався (а.с.17).

13 березня 2015 року постановою про закриття кримінального провадження кримінальне провадження № 0005243 від 24.11.2014 по факту ДТП, яка мала місце 23.11.2014 на території Білоцерківського району - закрито за відсутність в діяннях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України (а.с.15).

Згідно довідки Білоцерківського ВП ГУ НП Київської області ОСОБА_2 станом на 16.11.2016 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не притягувався (а.с.18).

У відповідності до довідки УІПКП « 102» ГУНП в Київській області за обліками ППС МВС України станом на 17.11.2016 інформація про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - відсутня (а.с.19).

Таким чином, на момент звернення позивача до відповідача з заявою про призначення одноразової грошової допомоги були відсутні дані про вчинення ОСОБА_2 злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку. Так само, як відсутні докази про учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров'ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом), подання позивачем завідомо неправдивих відомостей.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про протиправність відмови МВС України, у призначенні позивачу спірної соціальної виплати.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції, при вирішенні даної справи, враховано наступне.

Частинами першою та другою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Однак, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог в частині зобов'язання МВС України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням 2 групи інвалідності ОСОБА_2 у відповідності до Порядку №850, судом першої інстанції не враховано п. 11 Порядку № 850 згідно якого виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати.

Таким чином, у даному випадку МВС України не наділено правом виплати грошової допомоги, оскільки позивач проходив службу в ГУ МВС України в Київській області.

Відповідно до ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін, про захист яких вони просять.

Згідно вимог чинного законодавства України, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне з метою повного захисту порушеного права позивача вийти за межі позовних вимог, скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2017 року в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання МВС України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням 2 групи інвалідності ОСОБА_2 у відповідності до Порядку №850 та зобов'язати Головне управління МВС України в Київській області здійснити нарахування та виплату одноразову грошової допомоги у зв'язку з встановленням 2 групи інвалідності ОСОБА_2 відповідно до Порядку № 850.

Згідно частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з цим виникає необхідність у частковому задоволенні апеляційної скарги та відповідно у скасуванні постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2017 року в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання МВС України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням 2 групи інвалідності ОСОБА_2 у відповідності до Порядку №850 та в цій частині прийняти нову постанову щодо зобов'язання Головного управління МВС України в Київській області здійснити нарахування та виплату одноразову грошової допомоги у зв'язку з встановленням 2 групи інвалідності ОСОБА_2 відповідно до Порядку № 850.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2017 року - скасувати в частині зобов'язання МВС України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням 2 групи інвалідності ОСОБА_2 відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги разі загибелі (смерті), працівника міліції, інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 та ухвалити в цій частині нову постанову наступного змісту:

Зобов'язати Головне управління МВС України в Київській області здійснити нарахування та виплату одноразову грошової допомоги у зв'язку з встановленням 2 групи інвалідності ОСОБА_2 відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги разі загибелі (смерті), працівника міліції, інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

В іншій частині постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.