Справа № 320/2726/17 (2-а/320/120/17)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2017 рокусправа № 320/2726/17 провадження №2-а/320/120/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 серпня 2017 року по справі № 320/2726/17 (провадження №2-а/320/120/17) за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною відмови в призначенні пенсії та зобовязання призначити пенсію,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправною відмову Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в призначенні пенсії за віком матері інваліда з дитинства відповідно до абз.3 п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»;

- зобовязати Мелітопольське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити позивачу пенсію за віком матері інваліда з дитинства з 21 грудня 2016 року.

В обґрунтування вимог зазначила, що її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом з дитинства, у звязку з чим вона має право на призначення пенсії за віком відповідно до абз.3 п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Однак, УПФУ відмовило їй в призначенні такої пенсії через відсутність достатнього страхового стажу. Вважаючи відмову відповідача протиправною, просила суд задовольнити позов.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 серпня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Мелітопольське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована обставинами, які стали підставою для відмови в призначенні позивачу пенсії.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про

відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є матерю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до висновку лікарсько-консультаційної комісії Мелітопольської центральної районної лікарні від 15.03.2017р. за вих.№419 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, спостерігається у лікаря ортопеда-травматолога з діагнозом: Кіфосколіоз грудного відділу хребта IV ступеню. Дане захворювання входить в перелік медичних показань, що дають право на отримання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років. Дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом з дитинства (а.с.17).

Висновок лікарсько-консультаційної комісії Мелітопольської центральної районної лікарні без дати та вих. №, виданий ОСОБА_1, містить ідентичну інформацію, зазначену у висновку ЛКК Мелітопольської ЦРЛ від 15.03.2017р. за вих.№419 із зазначенням, що захворювання ОСОБА_2 встановлено до досягнення 6-річного віку (а.с.18).

Згідно консультативного висновку лікаря ортопеда-травматолога від 11.04.2017р. ОСОБА_2 встановлено діагноз: «диспластический «S» образный сколиоз грудного и поясничного отделов позвоночника III-IV степени». «Указанное заболевание является врожденным, а не приобретенным в результате травм или чего либо другого» (а.с.19).

Згідно з медичним висновком на дитину (підлітка) інваліда з дитинства у віці до 18 років №46 від 01.08.2005р., син позивача визнаний хворим з діагнозом: «сколиоз грудного отдела позвоночника IV степени» (а.с.20).

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії АД №121332 від 07.07.2009р., ОСОБА_2 встановлена III група інвалідності з підстави: інвалідність з дитинства (а.с.11).

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення їй пенсії за віком матері інваліда з дитинства.

Повідомленням від 10.03.2017р. за №7048 Мелітопольське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відмовило позивачу у призначенні пенсії через відсутність достатнього страхового стажу. Так, в повідомленні УПФУ зазначає, що загальний страховий стаж ОСОБА_1 на день звернення за призначенням пенсії складає 11 років 9 місяців 25 днів. Для врахування до страхового стажу позивача періодів догляду за дитиною-інвалідом у віці до 16 років з 1994 року по 2004 роки, підстави відсутні, так як дитина в цей період не мав статуса «дитини-інваліда», а вперше це статус йому було встановлено 01 серпня 2005 року (а.с.12).

Не погодившись з такою відмовою відповідача, ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до суду.

За наслідками перегляду судового рішення суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність дій відповідача, які полягають у відмові в призначенні пенсії за віком, згідно абз.3 п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з огляду на наступне.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон № 1058-ІV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року.

Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого зазначеним Закономпенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 3 Прикінцевих положень Закону №1058-IV жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Згідно з пунктом 25 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846; у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, у разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається висновок лікарсько-консультативної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Отже, зміст наведених норм закону дає підстави для висновку, що мати дитини-інваліда має право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу, у тому разі, якщо дитина, яку вона виховує, визнана дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку. Якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення нею шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, мати цієї дитини має право на отримання зазначеної пенсії лише у разі наявності висновку лікарсько-консультативної комісії про те, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Оскільки, встановлені у цій справі обставини свідчать про те, що дитина позивача мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, що підтверджено вищезазначеними висновками лікарсько-консультативної комісії, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість відмови пенсійного органу у призначенні позивачу пенсії на умовах п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що суд першої правильно встановив обставини справи та ухвалив законне і обгрунтоване рішення, у звязку з чим підстави для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 серпня 2017 року по справі № 320/2726/17 (провадження №2-а/320/120/17 без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст.212 КАС України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 20.09.2017р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк