Справа № 523/10768/16-а
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 523/10768/16-а

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Малиновський О.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів: Димерлія О.О.,

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті ОСОБА_1 апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 23 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції, Інспектора патрульної поліції 4-ої роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

28.07.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції, інспектора патрульної поліції 4-ої роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про скасування постанови серії ПС2 №093305 від 13.07.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 23 травня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено. Постанову серії ПС2 №093305 від 13 липня 2016 року скасовано.

Не погоджуючись з вказаною постановою, 19.06.2017 року Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, обґрунтовану порушенням судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що у спірних правовідносинах ОСОБА_2 здійснював саме поворот на проспект Добровольського, а тому, відповідно до п.9.1, п.9.2 ПДР, зобовязаний був подавати сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку.

У зв'язку з цим, апелянтом ставиться питання про скасування постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 23.05.2017 року та ухвалення нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду апелянт в судове засідання не прибув, ОСОБА_2 подав суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 13.07.2016 року інспектором патрульної поліції 4-ої роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №093305, якою ОСОБА_2 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Зокрема, у вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_2 13.07.2016 року 03 год. 05 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1, на проспекті Добровольського,1 в м. Одесі при здійсненні повороту не подав сигналу світловим покажчиком повороту, чим порушив п.9.2 б Правил дорожнього руху.

Не погодившись з постановою ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що їхав до місця свого проживання на ІНФОРМАЦІЯ_1 в напрямку з міста. В районі зупинки Лузанівка перестроївся у ліву крайню смугу і продовжував рух в напрямку проспекту Добровольського, повороту не здійснював, а їхав відповідно до дорожніх знаків, які встановлені у місці розбіжжя головної дороги на дві - на проспект Добровольського та на Дніпропетровську дорогу. Встановлені знаки не передбачають будь-який поворот для продовження руху з лівої крайньої смуги.

Вирішуючи спірне питання судом першої інстанції встановлено, що вул. Миколаївська дорога по напрямку від зупинки Лузанівка в напрямку району Котовського має три полоси руху та наприкінці поділяється напрямком ліворуч на проспект Добровольського та в напрямку праворуч на вул. Південна дорога. Наприкінці до вул. Миколаївська дорога з лівої сторони примикає вул. Наклонна. Зазначені вулиці утворюють перехрестя, яке регулюється світлофорним об'єктом. Перед перехрестям встановлений інформаційно-вказівний дорожній знак 5.16 який визначає напрямки руху по смугах показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них, а саме визначає напрямок руху з крайньої лівої смуги на проспект Добровольського та з двох правих смуг - на вул. Південна дорога.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 про скасування постанови серії ПС2 №093305 від 13.07.2016 року суд першої інстанції дійшов висновку, що дорожній знак 5.16. перед регульованим світлофором перехрестям, яким передбачено рух транспортних засобів з крайньої лівої смуги виключно на проспект Добровольського, надає право водію не подавати сигнал світловими покажчиком повороту, у звязку з чим патрульний неправильно кваліфікував дії ОСОБА_2 та незаконно притягнув останнього до адміністративної відповідальності.

Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції в поданій апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2, на перехресті вулиць Миколаївська дорога, Південна дорога, просп. Добровольського, здійснив поворот на просп. Добровольського зобов'язаний був подати сигнал світловим покажчиком повороту, оскільки змінив напрямок руху з головної дороги (вулиця Миколаївська дорога - вулиця Південна дорога) на другорядну (проспект Добровольського), що підтверджено встановленими перед перехрестям дорожніми знаками: 2.3 "Головна дорога" з табличкою 7.8 "Напрямок головної дороги" та знак 5.16 "Напрямки руху по смугах", який використовується для позначення кількості смуг і дозволених напрямків руху кожною з них на перехресті.

Колегія суддів погоджується доводами апеляційної скарги про обов'язок водія при зміні напрямку руху подавати сигнал світловим покажчиком повороту, разом з тим вважає постанову серії ПС2 №093305 від 13.07.2016 року протиправною, а відтак не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 8 частини першої статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.п. "б" п.9.2 Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, має місце, зокрема, в разі порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

За змістом ст. 222 КУпАП розгляд справ за ч. ч. 1-3 ст. 122 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції.

Крім того, ч. 4 ст. 258 КУпАП вказує, що у випадках, передбачених ч. 1 та ч. 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова крім іншого повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Крім того, пунктом 10 Розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, передбачено, що при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення у ній зазначаються, зокрема у графі "установив" - число, місяць, рік, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, а також обставини і суть правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи.

За змістом статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 62 Основного Закону встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися, зокрема, на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з системного аналізу статей 245, 252, 280, 283, 284 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушень.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

Отже, викладені в постанові по справі про адміністративне правопорушення обставини повинні чітко та однозначно свідчити про повноту та об'єктивність встановлених обставин справи та її розгляду, а також відображати конкретний склад адмінправопорушення, що повинно підтверджуватись відповідними доказами.

Разом з тим, як вбачається з постанови серії ПС2 №093305 від 13.07.2016 року у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те що він на проспекті Добровольського, 1 в м. Одесі при здійсненні повороту не подав сигналу світловим покажчиком повороту.

Згідно електронного довідника з картою міста ОСОБА_1 адреса проспект Добровольського, 1 знаходиться на значній відстані від перехрестя вулиць Миколаївська дорога - Південна дорога - проспект Добровольського. Крім того, перед Добровольського,1 знаходиться поворот ліворуч з проспекту на вулицю Шептицького, а сама адреса знаходиться в напрямку руху в місто.

Враховуючи викладене, а також вимоги ст. 62 Конституції України, за якою усі сумніви щодо доведеності вини, тлумачаться на користь особи, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку, що в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення водієм вимог п.9.2 б Правил дорожнього руху на проспекті Добровольського, 1 відповідачем не доведений, а судом не встановлений.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про скасування постанови серії ПС2 №093305 від 13.07.2016 року є правильним, а тому підстави для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог відсутні.

Керуючись ст.ст. 184, 185, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 23 травня 2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко