Справа № 233/2678/17
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мартишева Т.О.
Суддя-доповідач - Ястребова Л. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року справа №233/2678/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді: Ястребової Л.В.,

суддів Гаврищук Т.Г., Компанієць І.Д.,

секретар Терзі Д.А.,

за участі представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 липня 2017 року у справі № 233/2678/17 за позовом ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_4 до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2017 року ОСОБА_2 звернувся в інтересах ОСОБА_4 до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач, Костянтинівське УПФУ), з урахуванням уточнених позовних вимог, про визнання неправомірними дій відповідача щодо припинення з березня 2016 року виплати призначеної за віком пенсії, зобов'язання відповідача відновити виплату призначеної за віком пенсії, з урахуванням заборгованості, що виникла з 01 березня 2016 року шляхом перерахування коштів на картку ПАТ КБ «Приват Банк» (а.с. 2-4, 32-34).

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 липня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення з березня 2016 року виплати пенсії за віком ОСОБА_4.

Зобов'язати Костянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП з 01 березня 2016 року.

В іншій частині позову відмовлено (а.с. 54-56).

Відповідач, вважаючи таку постанову суду першої інстанції безпідставно, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що за результатами обміну інформацією з органами соціального захисту населення про осіб, які взято на облік, як внутрішньо переміщених осіб відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» ОСОБА_4 з 01.03.2016 року призупинено виплату пенсії для з'ясування фактичного місця проживання пенсіонера.

Апелянт вказує, що позивач, за вказаною у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи адресою не мешкає, що, на думку апелянта, можна вважати недостовірними відомостями, на підставі яких в розумінні п. 1ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» існують наявні підстави для припинення позивачу виплати його пенсії.

Під час апеляційного розгляду представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів встановила наступне.

Спірним у даній справі є правомірність припинення відповідачем пенсії позивачу з 01 березня 2016 року.

Як встановлено судом першої, апеляційної інстанції та підтверджується матеріали справи, позивач, ОСОБА_4, відповідно до довідки УСЗН Костянтинівської міської ради від 23 грудня 2014 року № НОМЕР_1 є внутрішньо переміщеною особою, яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

27 жовтня 2014 року позивач звернулась до відповідача із заявою про запит пенсійної справи з УПФУ в Калінінському районі міста Донецька та прийняття її на облік за матеріалами пенсійної справи (а.с. 44).

На підставі розпорядженням № 311241 від 26.01.2015 року ОСОБА_4 взято на облік як отримувача пенсії за віком (а.с. 43 звр.).

02.03.2016 року Костянтинівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято Розпорядження про припинення виплату пенсії з 01.03.2016 року по пенсій справі № 311241 - ОСОБА_4 до з'ясування місця фактичного проживання на підставі електронного листа Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 29.02.2016 року № 847/02-3/34 (а.с. 46).

Позивач дізнався про причини припинення його пенсії лише у квітні 2017 року з листа Управління від 05.04.2017 року № 7608/03, який надіслано на запит адвоката, до якого він звернувся за правовою допомогою (а. с. 10).

Крім того, представник позивача - ОСОБА_2 звертався з адвокатським запитом до УСЗН Костянтинівської міської ради щодо перебування на обліку, як внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_4 на який отримав відповідь, що довідка про взяття позивача на облік ВПО відправлена до архіву, як така, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки позивач не звертався за продовженням терміну її дії, як це передбачено Постановою Кабінету Міністрів України № 636 (із змінами, які внесено Законом України «Про внесення змін до деяких постав Кабінету Міністрів України» від 09.09.2016 року), де у п. 6 зазначено, що строк дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб становить шість місяців з дня її видачі. У разі продовження дії обставин, що визначені в ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», строк дії такої довідки може бути продовжений на наступні шість місяців, для чого внутрішньо переміщена особа має право повторно звернутися за фактичним місцем свого проживання до уповноваженого органу. Управління також зазначило, що ОСОБА_4 за продовженням терміну дії довідки не звертався (а.с. 11).

Позивач, вважаючи, що Управлінням неправомірно припинено виплату його пенсії з 01.03.2016 року, звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Статтею 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

За змістом цієї норми вбачається, що припинення виплати пенсії можливе лише з підстав, визначених ст. 49 Закону № 1058.

Як зазначалось вище, підставою для припинення виплати позивачу його пенсії сталося за результатами обміну інформацією з Єдиної інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб на підставі електронного листа Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 29.02.2016 року № 847/02-3/34.

Колегія суддів зазначає, що вищезазначені документи носять роз'яснювальний характер, не є нормативно-правовим актом вищої юридичної сили, а отже не є і належною підставою для припинення виплат.

Крім того, слід зазначити, що статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) "Пічкур проти України", яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, зазначено, серед іншого, що "…. право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення). У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання неправомірними дій Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення з березня 2016 року виплати призначеної за віком пенсії підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про зобов'язання Костянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відновити виплату призначеної за віком пенсії, з урахуванням заборгованості, що виникла з 01 березня 2016 року шляхом перерахування коштів на картку ПАТ КБ «Приват Банк», колегія суддів зазначає, що постанова суду першої інстанції в цій частині не оскаржувалась.

Враховуючи викладене, колегія судді вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Повний текст ухвали складений 20 вересня 2017 року.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 липня 2017 року у справі № 233/2678/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя: Л.В. Ястребова

Судді: Т.Г. Гаврищук

І.Д. Компанієць