Справа № 815/7250/16
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 р.м. ОдесаСправа № 815/7250/16

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н. В.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Домусчі С.Д.

За участю: секретаря - Недашковської Я.О.

апелянта - ОСОБА_2

представника апелянта - ОСОБА_3 (довіреність від 04.03.2017 року)

представника позивача - Юраша В.В. (довіреність від 29.12.2016 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду 7 квітня 2017 року по справі за адміністративним позовом Одеської міської ради до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, приватного нотаріуса міського нотаріального округу Образцової Тетяни Анатоліївни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_2 про скасування реєстрації декларації, скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Одеська міська рада звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності «Реконструкція житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами без зміни метричних розмірів фундаментів у плані з виділенням в самостійну одиницю за адресою: АДРЕСА_1, від 28.03.2016 року за № ОД 79, замовником якої є ОСОБА_2; скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Образцової Тетяни Анатоліївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) 07.06.2016 року індексний номер 29935705.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_2 у декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-III категорії складності «Реконструкція житлового будинку з господарськими будівлями спорудами без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані з виділенням в самостійну одиницю за адресою: АДРЕСА_1», зареєстрованій департаментом ДАБІ в Одеській області 28.03.2016 року за ОД 79, наведені недостовірні відомості, що, в свою чергу, є підставою для скасування реєстрації такої декларації та рішення державного реєстратора приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо вказаного об'єкта нерухомого майна.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду 7 квітня 2017 року позов задоволено у повному обсязі. Суд скасував реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності «Реконструкція житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами без зміни метричних розмірів фундаментів у плані з виділенням в самостійну одиницю за адресою: АДРЕСА_1, від 28.03.2016 року за № ОД 79, замовником якої є ОСОБА_2. Скасував рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Образцової Тетяни Анатоліївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) 07.06.2016 року індексний номер 29935705.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог в частині скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, в іншій частині позовних вимог - провадження у справі закрити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.06.2004 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 укладено договір дарування №7932, згідно якого ОСОБА_6 подарувала, а ОСОБА_2 прийняла в дарунок 2/10 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 та складається в цілому з одного житлового кам'яного будинку літ. «А», житловою площею 52,8 кв.м., та надвірних споруд, розташованих на земельній ділянці площею 350 кв.м.

На підставі зазначеного договору дарування 21.07.2004 року прийнято рішення про реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 на 2/10 частки будинку за адресою: АДРЕСА_1.

19.11.2009 року державний нотаріус Сальнікова З.В. посвідчила, що спадкоємицею майна гр. ОСОБА_6 є її дочка ОСОБА_2

Спадкове майно, на яке в указаній частці видано свідоцтво про право на спадщину за законом, складається з 7/15 часток житлового будинку АДРЕСА_1.

На підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.11.2009 року № 5-3160, 25.11.2009 року прийнято рішення про реєстрацію права приватної спільної часткової власності на 7/15 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

У вересні 2015 року КП «Бюро технічної інвентаризації» ОМР підготувало висновок № 428600.62 щодо технічної можливості поділу об'экту нерухомого майна, розташованого за адресою : АДРЕСА_1, згідно якого визначено, що у користуванні ОСОБА_2 залишається в житловому будинку літ «А», літ «Б», І-мостіння, 1-4 огорожа, що складає одиницю.

28.03.2016 року Департаментом ДАБІ в Одеській області зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, який належить до І-ІІІ категорії складності за №ОД 79, замовником якої є ОСОБА_2

В декларації зазначено, що інженером з технічного нагляду є ОСОБА_8 на підставі договору № б/н від 17.07.2007 року, серія кваліфікаційного сертифікату НОМЕР_1.

В графі дозвільні документи зазначено, що реконструкція здійснюється на підставі Дозволу на виконання будівельних робіт, виданий Інспекцією ДАБК м. Одеси при УАМ ОМР 27.07.2007 року № 539/07.

Також в декларації зазначено, що інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою не потребує згідно п. 4 Порядку виконання будівельних робіт, Постанова КМУ від 13.10.2011 року №466.

07.04.2016 року представник ОСОБА_2 звернувся до КП «Право» із замовленням № 939 на підготовку довідки з Адресного реєстру міста Одеси на об'єкт нерухомого майна житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2.

26.04.2016 року ФОП «ОСОБА_11» виготовлено технічний паспорт на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1, замовником якого є ОСОБА_2

Відповідно до заяви від 26.05.2016 року, що зареєстрована в реєстрі за № 1307, ОСОБА_10 співвласник будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 надала свою згоду ОСОБА_2 на поділ вищевказаного житлового будинку (згідно з технічною документацією) з отриманням всіх передбачених чинним законодавством України документів на виділене нерухоме майно, з державною реєстрацією її права власності на реконструйоване нерухоме майно.

03.06.2016 року ОСОБА_2 звернулась із заявою № 60580446 про державну реєстрацію права приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, яка прийнята приватним нотаріусом Образцовою Т.А.

До заяви надано: заява № 1307, декларація про готовність об'єкта до експлуатації ОД 79, технічний паспорт, видавник ФОП «ОСОБА_11».

На підставі вказаних документів 07.06.2016 року приватним нотаріусом Образцовою Т.А. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29935705, згідно якого зареєстровано право приватної власності ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_2 зазначено інженером технічного нагляду ОСОБА_8 на підставі договору від 17.07.2007 року, тоді як сертифікат, який також зазначено у декларації, серії НОМЕР_1 отримано останнім лише 30.10.2010 року.

Так само, ОСОБА_2 визначено спеціалістом, що є головним архітектором проекту та особою, що здійснює авторський нагляд - ОСОБА_12, на підставі договорів від 08.06.2007 року та від 14.12.2015 року, проте сертифікат НОМЕР_2 отримано останнім 01.06.2011 року.

Таким чином, на думку суду, ОСОБА_2 в зазначену декларацію внесені недостовірні відомості, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_12 не могли здійснювати технічний та авторський нагляд у 2007 року на підставі зазначених в декларації сертифікатів.

Також суд врахував те, що відповідно до листа Управління архітектури та містобудування ОМР від 22.07.2016 року № 01-11/3355, в журналі реєстрації дозволів на виконання будівельних робіт Інспекції ДАБК м. Одеси дозвіл на виконання будівельних робіт, виданий Інспекцією ДАБК м. Одеси при УАМ ОМР 27.07.2007 року № 539/07, не значиться.

За вказаним номером зареєстровано дозвіл на будівництво садового будинку за адресою: АДРЕСА_3 від 19.12.2007 року, виданий ОСОБА_13.

Водночас, судом першої інстанції враховано те, що у декларації про готовність об'єкта до експлуатації, реконструкція здійснювалася без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані, проте, як вбачається із технічного паспорта від 26.04.2016 року, гараж літ «Б» має площу 39,9 кв.м., тоді як згідно технічного паспорту від 20.02.2004 року, площа гаража літ «Г» становить 33,2 кв.м.

За таких обставин, суд дійшов висновку про недостовірність даних, зазначених третьою особою у декларації про готовність об'єкта до експлуатації, у зв'язку з чим декларація про готовність об'єкта до експлуатації підлягає скасуванню.

Разом з цим, оскільки підставою для прийняття зазначеного рішення стала і декларація про готовність об'єкта до експлуатації від 28.03.2016 року № ОД 79, яка, на думку суду, підлягає скасуванню, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 29935705 від 07.06.2016 року, суд першої інстанції вказав на те, що рішення реєстратора також підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не у повній мірі відповідають нормам матеріального і процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Згідно із ч.ч. 1, 4, 5, 6, 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об'єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Разом з цим, згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року №3038-VI (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Після скасування реєстрації відповідного повідомлення або декларації замовник має право повторно надіслати повідомлення або подати декларацію згідно з вимогами, встановленими законодавством.

Зазначені положення Закону кореспондуються із приписами п.п. 3, 16, 18, 19, 22 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Разом з цим, за правилами п. 22 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня, з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю також скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Таким чином, оскільки, як показали обставини справи, замовником у декларації наведено було недостовірні дані, в тому числі щодо наявності відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено вірний висновок про наявність підстав для ухвалення рішення про скасування вказаної декларації.

Водночас, колегія суддів не може погодитись із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для скасування рішення державного реєстратора-приватного нотаріуса, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі; 4) під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації прав; 7) виготовляє електронні копії документів та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує та веде реєстраційні справи у паперовій формі. Ведення реєстраційної справи у паперовій формі здійснюється виключно державними реєстраторами, які перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями, за місцезнаходженням відповідного майна; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Приписами п. 52, 53 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 встановлено, що для державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, що створюється шляхом поділу (у тому числі у результаті виділення окремого об'єкта нерухомого майна із складу об'єкта нерухомого майна, що складається з двох або більше об'єктів), виділу частки або об'єднання кількох об'єктів, подаються: 1) документ, що посвідчує право власності на об'єкт нерухомого майна до його поділу, виділу частки чи об'єднання (крім випадків, коли право власності на такий об'єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли державна реєстрація права власності проводиться на підставі договорів про поділ спільного майна або про виділ частки в натурі); 2) технічний паспорт на новостворений об'єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння новоствореному об'єкту нерухомого майна окремої адреси (крім випадків, коли присвоєння окремої адреси новоствореному об'єкту нерухомого майна не передбачається); 4) письмова згода всіх співвласників (у разі, коли поділ, виділ частки або об'єднання здійснюється щодо майна, що перебуває у спільній власності).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, третьою особою для проведення реєстраційних дій щодо набуття права власності на нерухоме майно подано реєстратору необхідний пакет документів, визначений наведеними правовими нормами.

Також, підстав для відмови у реєстрації заявлених прав приватним нотаріусом встановлено не було.

Отже, рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Образцової Тетяни Анатоліївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) 07.06.2016 року індексний номер 29935705 прийнято згідно вимог Закону, а зазначені обставини виключать висновок суду про наявність підстав для скасування рішення суб'єкта владних повноважень.

Однак, судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам законодавства, що регулюють ці правовідносини, у зв'язку із чим суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для скасування рішення реєстратора.

Отже, оскільки під час проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно державним реєстратором не було допущено порушень вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», подальше скасування державної реєстрації декларації про готовність об'єкту будівництва не може бути підставою для скасування рішення реєстратора.

Не знайшли свого підтвердження і доводи апелянта про наявність підстав для закриття провадження в цій частині, оскільки даний спір стосується правомірності рішення суб'єкта владних повноважень та перевірки правильності здійснення суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, між сторонами не ставиться питання щодо власності майна чи його поділу між учасниками процесу.

За таких обставин, цей спір не випливає із цивільно-правових відносин, а отже відповідно до ст. 17, 18 КАС України належить до юрисдикції адміністративного суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст.ст. 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду 7 квітня 2017 року - скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову, якою адміністративний позов Одеської міської ради до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, приватного нотаріуса міського нотаріального округу Образцової Тетяни Анатоліївни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_2 про скасування реєстрації декларації, скасування рішення - задовольнити частково.

Скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності «Реконструкція житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами без зміни метричних розмірів фундаментів у плані з виділенням в самостійну одиницю за адресою: АДРЕСА_1, від 28.03.2016 року за № ОД 79, замовником якої є ОСОБА_2.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст постанови складений та підписаний 22.09.2017 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

С.Д. Домусчі