Справа № 200/6534/17
Суддя: Шевцова Т. В.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/6534/17
Провадження № 2-а/200/707/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Шевцова Т.В. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Дніпрі, інспектора роти № 2 батальйону № 1 УПП в м. Дніпрі Яворського Ігоря Костянтиновича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и л а :

06.04.2017 р. інспектором роти № 2 батальйону № 1 УПП в м. Дніпрі Яворським Ігорем Костянтиновичем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 021581, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення та стягнуто штраф в розмірі 1020 (одна тисяча двадцять гривень).

З даною постановою позивач не згоден, вважає її такою, що не відповідає вимогам закону та є не обґрунтованою.

Позивач надав суду заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 021581 від 06.04.2017 р. позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено штраф в розмірі 1020,00 грн.

Статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 КУпАП порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною третьою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст.69, 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Аналізуючи склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП та зафіксований зміст начебто скоєного правопорушення видно, що ч.1. ст.140 КУпАП не передбачає відповідальність за утримання «паркувального майданчику».

Так відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги», наведено визначення термінів «автомобільна дорога» та «вулиця», а саме:

автомобільна дорога - лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів;

вулиця - автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів.

Термін «дорожня споруда» зустрічається в Наказі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України, від 1 липня 2009 року N 193 «Про затвердження форми звітності N 1-вул (річна) "Звіт про дорожньо-мостове господарство" та Інструкції щодо заповнення форми звітності N 1-вул (річна) "Звіт про дорожньо-мостове господарство"», відповідно до якого:

дорожні споруди - мости, шляхопроводи, надземні і підземні переходи, які розташовані на вулично-дорожній мережі.

Системний аналіз вказаних термінів надає можливість стверджувати, що паркувальний майданчик, не входить ані до «автомобільної дороги» (адже не відповідає вимогам щодо безперервного дорожнього руху), ані до «вулиці», адже паркувальний майданчик, передбачений саме для зупинки та стоянки (парковки) транспортних засобів, а не для руху транспортів та пішоходів, ані до «дорожніх споруд», а є самостійною частиною дорожньої інфраструктури.

Також зазначає, що відсутні докази, того що саме особа яка притягається до адміністративної відповідальності є відповідальною особою за утримання «паркувального майданчику».

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі в обґрунтування правомірності своїх висновків не надали достатніх доказів порушень закону позивачем, а тому суб'єктом владних повноважень не доведено своєї правоти в повному обсязі.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, адміністративний позов підлягає задоволенню, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 021581 від 06.04.2017 р. - скасуванню, оскільки вона не відповідає вимогам закону.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і на підставі ч.2 ст.11, п.1 ч.2 ст.162 КАС України вважає за необхідне адміністративний позов задовольнити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.293 Кодексу України про адміністративні порушення, ст.ст.11,71,122,159,161-163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Позовні вимоги позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Дніпрі, інспектора роти № 2 батальйону № 1 УПП в м. Дніпрі Яворського Ігоря Костянтиновича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову серія АР № 021581 від 06.04.2017 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 140 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити.

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з дня її проголошення на підставі Рішення Конституційного суду України від 08 квітня 2015 року №3-рп/2015.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська. копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя /підпис/ Т.В. Шевцова

З оригіналом згідно:

Суддя

Бабушкінського районного суду

м.Дніпропетровська Т.В.Шевцова