Справа № 802/1292/17-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 вересня 2017 р. Справа № 802/1292/17-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання: Медвідь І.О.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Кононова В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними дій та бездіяльності, визнання протиправним та скасування висновку та зобов'язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в :

01.08.2017 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними дій та бездіяльності, визнання протиправним та скасування висновку та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що за наслідком проведеної податковим органом перевірки декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік (далі - декларація за 2015 рік) сформовано повідомлення від 02.12.2016 за №47678/10/02-28/306, в якому зазначено, що відомості вказані у декларації є недостовірними. Зокрема, податковим органом встановлено, що у розділі ІІІ пункті А декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік ОСОБА_3 не відображено відомості про квартиру, як місце фактичного проживання, зазначене у позиції 2 розділу І декларації.

Також складено висновок № 47677 від 02.12.2016 року, у якому вказано, що за результатами проведеної перевірки встановлено, що відомості у декларації за 2015 рік є недостовірними та не відповідають наявній податковій інформації.

Позивач вважає, що повідомлення та висновок були складені безпідставно, з порушенням порядку здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації, відтак підлягають скасуванню, з огляду на що звернулася до суду з даним адміністративним позовом, у якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області щодо ненадання відповіді на її звернення від 27.01.2017 року;

- визнати протиправними дії Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області щодо проведення перевірки достовірності відомостей, зазначених в Декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік ОСОБА_3 та щодо формування та направлення Повідомлення №47678/10/02-28/306 від 02.12.2016 року про встановлення недостовірностей за результатами здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених в Декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік ОСОБА_3;

- визнати протиправним та скасувати Висновок №47677 від 02.12.2016 року про встановлення недостовірностей за результатами здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених в Декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік ОСОБА_3;

- зобов'язати Вінницьку ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області відкликати Повідомлення №47678 від 02.12.2016 року про встановлення недостовірностей за результатами здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених в Декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік ОСОБА_3, направлене до Вінницького апеляційного адміністративного суду, Національного антикорупційного бюро України, Прокуратури м. Вінниці, Управління захисту економіки у Вінницькій області Національної поліції України.

Крім того, 14.09.2017 року представником позивачки подано до суду клопотання про застосування судового контролю за виконанням судового рішення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надавши суду письмові заперечення від 07.09.2017 (вх. №18717) з яких слідує, що, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин, тобто на час подання позивачем декларації за 2015 рік, діяли положення Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції" в частині здійснення фінансового контролю центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику у порядку визначеному цим органом, відповідачем у межах наданих повноважень, здійснено перевірку достовірності відомостей вказаних ОСОБА_3 у декларації за 2015 рік. За результатом проведення перевірки встановлено, що вказані у декларації відомості є недостовірними та не відповідають наявній податковій інформації, а саме у розділі ІІІ пункті А декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік ОСОБА_3 не відображено відомості про квартиру, як місце фактичного проживання, зазначене у позиції 2 розділу І декларації. Стосовно проведення самої перевірки, то вказав на обов'язок податкового органу на її проведення після отримання відповідних декларацій, що на думку представника є підставою для відмови у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом з'ясовано, що ОСОБА_3, яка займає посаду судді Вінницького апеляційного адміністративного суду, подала декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік. У пункті 2 розділу І декларації вказала місце проживання: 0432 АДРЕСА_1 (а.с. 60-63).

За наслідком проведеної перевірки відомостей, що містяться у декларації, податковим органом складено Висновок про результати здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру від 02.12.2016 за № 47677. У Висновку зазначено, що відомості вказані у декларації є недостовірними та не відповідають наявній податковій інформації. Так, у розділі ІІІ пункті А декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік ОСОБА_3 не відображено відомості про квартиру, як місце фактичного проживання, зазначене у позиції 2 розділу І декларації (а.с. 58).

Також зі змісту складеного висновку вбачається, що запити про надання відомостей про позивача надсилалися Вінницькою ОДПІ до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Регіонального сервісного центру у Вінницькій області МВС України, Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області.

При проведенні перевірки також використовувалася наявна податі інформація, визначена п. 8 Порядку здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.03.2015 року №333.

Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено наявність нерухомого майна, відомості про яке відображено у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік.

22.11.2016 року ОСОБА_3 надано пояснення до Вінницької ОДПІ щодо відомостей, які мають відображатися у відповідних позиціях розділів декларації про майно, доходи, витрати, зобов'язання фінансового характеру. В своїх поясненнях позивач вказала, що не вказала адресу користування квартирою 97 по вул. Зодчих, 11, в зв'язку із тим, що зазначила цю адресу як місце проживання (а.с. 40).

Вподальшому, відповідачем сформовано Повідомлення про встановлення недостовірностей за результатами здійснення перевірки достовірностей відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру (далі - Повідомлення) від 02.12.2016 за №47678 з тексту якого вбачається, що відповідач повідомляє Вінницький апеляційний адміністративний суд, Національне антикорупційне бюро України, Прокуратуру м. Вінниці, Управління захисту економіки у Вінницькій області Національної поліції України про встановлення, на підставі статті 12 Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції" недостовірностей за результатами здійснення перевірки достовірностей відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік ОСОБА_3, яка працює на посаді судді Вінницького апеляційного адміністративного суду (а.с. 57).

Вказаним повідомленням також доведено до відома вищезазначених державних установ, що за результатами перевірки встановлено, що у розділі ІІІ пункті А декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік ОСОБА_3 не відображено відомості про квартиру, як місце фактичного проживання, зазначене у позиції 2 розділу І декларації.

Дізнавшись про повідомлення від 02.12.2016 за №47678 за місцем роботи, ОСОБА_3 звернулась до відповідача з письмовим запитом про надання інформації на якій підставі проводилась перевірка відносно неї, чи складено висновок за наслідками проведеної перевірки, в разі наявності - просила повідомити, які обставини стали підставою для висновку щодо недостовірності відомостей, зазначених у декларації (а.с. 13). Звернення відправлено 27.01.2017 року, що підтверджується квитанцією про його відправлення, та вручено відповідачу 28.01.2017 року (а.с. 14,15).

Вподальшому, позивач повторно звернулась до відповідача з листом, в якому просила повідомити на якій підставі проводилась перевірка, чи складено висновок за наслідками перевірки та просила надати копії матеріалів перевірки, про що свідчить квитанція про відправлення листа, датована 20.07.2017 року, та який отриманий відповідачем 21.07.2017 року (а.с. 17,18).

Позивач вважає протиправною бездіяльність Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області щодо ненадання відповіді на її звернення від 27.01.2017 року. Також, на її думку, викладені у висновку №47677 від 02.12.2016 року та повідомленні від 02.12.2016 року за №47678/10/02-28/306 судження відповідача щодо недостовірності вказаних в декларації за 2015 року відомостей є помилковими та такими, що не відповідають дійсності, а дії податкового органу по складанню та направленню оскаржуваного повідомлення Вінницькому апеляційному адміністративному суду, Національному антикорупційному бюро України, Прокуратурі м. Вінниці, Управлінню захисту економіки у Вінницькій області Національної поліції України протиправними, в зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Мотивуючи адміністративний позов позивач посилається зокрема, на те, що відповідачем порушено порядок проведення перевірки, оскільки з 01.09.2016 орган виконавчої влади, що реалізував державну податкову політику в частині здійснення перевірок відомостей, зазначених в деклараціях, втратив право на проведення перевірок через втрату чинності Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходить з наступного.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України «Про звернення громадян». Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Статтею 20 вказаного Закону встановлено термін розгляду звернень громадян. Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Судом з'ясовано, що 27.01.2017 року ОСОБА_3 звернулася до Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області із листом про надання інформації на якій підставі проводилась перевірка відносно неї, чи складено висновок за наслідками проведеної перевірки, в разі наявності - просила повідомити, які обставини стали підставою для висновку щодо недостовірності відомостей, зазначених у декларації. Звернення вручено відповідачу 28.01.2017 року.

Як стверджує позивачка, та не спростовується відповідачем, відповіді на своє звернення у встановлені законом строки ОСОБА_3 не отримала, а тому просила визнати протиправною бездіяльність Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області щодо ненадання відповіді на її звернення від 27.01.2017 року.

Визначаючись щодо вказаної позовної вимоги, суд керується наступним.

Статтею 5 Закону України «Про звернення громадян», встановлено вимоги до звернення. Звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Зокрема, звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне). Звернення може бути усним чи письмовим. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв'язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв'язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз'ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Частиною першою статті 7 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Судом з'ясовано, що звернення ОСОБА_3 від 27.01.2017 року подане до Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області про надання інформації на якій підставі проводилась перевірка відносно неї та чи складено висновок за наслідками проведеної перевірки, оформлене без дотримання вимог встановлених статтею 5 Закону України «Про звернення громадян», тобто, оформлене не належним чином, а саме, в самому зверненні не вказано місце проживання позивачки, не зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв'язку з ним.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в діях Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області щодо ненадання відповіді на звернення ОСОБА_3 від 27.01.2017 року відсутня протиправна бездіяльність, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

При вирішені спору в частині протиправності дій по проведенню перевірки суд акцентує увагу на наступному.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - Закон № 3206-VI) (чинний на момент подачі декларації), суб'єкти декларування зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону.

Перевірка достовірності зазначених у декларації відомостей здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, у порядку, визначеному цим органом (ч. 9 ст.12 Закон № 3206-VI).

Так, відповідно до частини дев'ятої статті 12 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" Міністерством фінансів України видано наказ № 333 від 13.03.15 р., яким затверджено Порядок здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру (далі - Порядок №333, що визначає механізм проведення органами Державної фіскальної служби України (далі - контролюючий орган) перевірки достовірності відомостей про доходи, нерухоме майно, транспортні засоби, кошти на рахунках у банках та інших фінансових установах, цінні папери, внески до статутного (складеного) капіталу товариства, підприємства, організації, фінансові зобов'язання (далі - відомості), зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік за формою, встановленою Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Згідно пункту 5 Порядку №333, перевірка здійснюється апаратом Державної фіскальної служби України, а також її територіальними органами (державними податковими інспекціями) за місцем проживання (податковою адресою) суб'єкта декларування.

Керуючись положеннями ч. 9 ст. 12 наведеного вище Закону та положеннями Порядку №333, податковий орган провів перевірку відомостей зазначених у поданій позивачем декларації за 2015 рік.

26.10.2014 набрав чинності Закон України "Про запобігання корупції" (далі - Закон №1700-VII) та введений в дію через шість місяців з дня набрання ним чинності.

Пунктом 4 Перехідних положень Закону №1700-VII, визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про засади запобігання і протидії корупції". При цьому, у пункті 2 Перехідних положень Закону №1700-VII встановлено, що до початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб'єкти декларування подають декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру в порядку, встановленому Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення Національного агентства з питань запобігання корупції.

Так, 22.07.2016 набрало чинності Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції "Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" №2 від 10.06.2016 р., підпунктом 1 пункту 1 якого визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу 01 вересня 2016 року.

Одже, з аналізу наведених норм видно, що з 01.09.2016 орган виконавчої влади, що реалізував державну податкову політику в частині здійснення перевірок відомостей зазначених у деклараціях (ДФС та її територіальні органи) втратив право на проведення перевірок декларацій, в зв'язку із втратою чинності закону, що наділяв такими повноваженнями.

При цьому, судом не беруться до уваги доводи представника відповідача про наявність підстав проведення перевірки, у зв'язку із чинністю Порядку №333, виходячи з наступних мотивів.

Як зазначалось вище, вказаний Порядок розроблено та затверджено на виконання частини дев'ятої статті 12 Закону №3206-VI, який втратив чинність на момент проведення перевірки та формування оскаржуваного повідомлення.

Під втратою сили юридичного акту, розуміється процес позбавлення здатності породжувати юридичні наслідки шляхом його усунення із системи правових регуляторів, що проявляється у прийнятті уповноваженим суб'єктом рішення у передбаченій законом формі про визнання цього акту таким, що втратив чинність у зв'язку із недоцільністю збереження його положень.

Наслідком цього, на думку суду, є безпідставність застосування податковим органом підзаконного нормативно-правового акту, який прийнято на виконання відповідної норми закону, що втратив чинність та для реалізації якої й прийнято Порядок.

Окремо слід зазначити, що Конституційний Суд України у Рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 вказав, що із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі.

Європейська Комісія за демократію через право (Венеціанська Комісія) у Доповіді щодо верховенства права зазначила, що однією з складових верховенства права є правова визначеність, вона вимагає, щоб правові норми були чіткими й точними.

За сукупністю наведеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав у податкового органу проводити оскаржувану перевірку за відсутності на це повноважень, встановлених законом.

Так, згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), встановлює, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

"На підставі" означає, що суб'єкт владних повноважень має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України, зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

"У межах повноважень" означає, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. Під встановленими законом повноваженнями прийнято розуміти як ті, на наявність яких прямо вказує закон - так звані "прямі повноваження", так і повноваження, які прямо законом не передбачені, але безпосередньо випливають із положень закону і є необхідними для реалізації суб'єктом владних повноважень своїх функцій (завдань) - так звані "похідні повноваження".

Враховуючи наведене, на думку суду, перелічені вище критерії щодо вчинення дій на підставі та у межах повноважень суб'єктом владних повноважень порушені, а відтак, дії по проведенню перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації ОСОБА_3 за 2015 рік є протиправними.

Наслідком безпідставно та протиправно проведеної перевірки є й протиправність складених за її результатом висновку та направлення повідомлення.

Крім того, як зазначається в позовній заяві, ОСОБА_3 не надходили повідомлення про виявлення контролюючим органом в ході перевірки будь-яких недостовірностей або невідповідностей. Про оскаржувані дії відповідача та про та повідомлення від 02.12.2016 року, позивачці стало відомо із направленого листа-повідомлення, що надійшов на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду, за місцем роботи ОСОБА_3

Таким чином, в даному випадку податковим органом не було вжито всіх заходів задля належного повідомлення позивача, зокрема, володіючи інформацією про місце роботи декларанта, не вжито додаткових заходів для повідомлення останнього.

Повідомлення особи, стосовно якої проводиться перевірка, про всі виявлені в ході перевірки невідповідності та/або недостовірності є обов'язком контролюючого органу, виконання якого не залежить від обсягів наявної у такого органу інформації та її достатності для складання висновку за результатами перевірки.

Визначаючись щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування повідомлення № 47678/10/02-28/306 від 02.12.2016, суд зазначає наступне.

Так, податковим органом проведено оскаржувану перевірку, за результатом якої сформовано висновок та, в подальшому - повідомлення, яке направлено відповідним органам.

В контексті пункту 19 Порядку №333 оскарженню в судовому порядку підлягають саме рішення, дії чи бездіяльність контролюючих органів щодо проведення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру.

Зазначена норма кореспондується з частиною першою статтею 6 КАС України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

При цьому пунктом 1 частиною другою статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Тобто рішеннями суб'єкта владних повноважень є нормативно-правові акти чи правові акти індивідуальної дії.

Абзацом 2 частини 10 статті 12 Закону №3206 визначено, що у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, письмово повідомляє про це спеціально уповноваженим суб'єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику органу, в якому працює відповідний суб'єкт декларування.

Згідно з пунктом 18 Порядку № 333 повідомлення не пізніше ніж на третій день з дня реєстрації висновку надсилається спеціально уповноваженим суб'єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику органу, в якому працює відповідний суб'єкт декларування.

Територіальними органами Державної фіскальної служби України повідомлення надсилаються до відповідних регіональних (територіальних) органів прокуратури, спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України, органів Національного антикорупційного бюро України, якщо інше не передбачено законом.

Отже, за своєю правовою природою повідомлення не є рішенням суб'єкта владних повноважень, оскільки складається на підставі висновку про результати здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, а носить інформативний характер з метою повідомлення стосовно висновку про результати здійснення перевірки.

В свою чергу, частина десята статті 12 Закону № 3206-VI передбачала, що у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, письмово повідомляє про це спеціально уповноваженим суб'єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику органу, в якому працює відповідний суб'єкт декларування.

Подання завідомо недостовірних відомостей в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру є підставою для притягнення суб'єкта декларування до дисциплінарної, адміністративної відповідальності відповідно до закону.

Разом з тим, як видно з процитованих вище норм, наслідком складання висновку про результати здійснення перевірки та зазначення у ньому про встановлення недостовірних відомостей у декларації - є формування та направлення не пізніше ніж на третій день (п. 18 Порядку №333) повідомлення спеціально уповноваженим суб'єктам у сфері протидії корупції. Відтак, останнє носить інформативний характер про встановлені порушення, за наслідком яких вирішується питання про притягнення особи до відповідальності.

Таким чином, скасування оскаржуваного висновку не може в повній мірі захистити від негативних наслідків, вчинених в результаті допущених відповідачем протиправних дій.

Як вже встановлено судом, висновок та повідомлення податкового органу сформовані за наслідком протиправно проведеної перевірки та відсутності на те визначених законом повноважень. Відтак, за сукупністю наведених обставин, з урахуванням положень статті 11 КАС України, суд вважає, що надсилання спеціально уповноваженим суб'єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику органу, в якому працює позивач, прийнятих за її наслідком висновку та повідомлення може спричинити негативні наслідки для позивача, в зв'язку з чим вважає за необхідне зобов'язати Вінницьку ОДПІ ГУ ДФС відкликати повідомлення №47678/10/02-28/306 від 02.12.2016 року про встановлення недостовірностей за результатами здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених в Декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік ОСОБА_3, направлене до Вінницького апеляційного адміністративного суду, Національного антикорупційного бюро України, Прокуратури м. Вінниці, Управління захисту економіки у Вінницькій області Національної поліції України, а позовні вимоги в цій частині задовольнити.

За наведених обставин, перевіривши доводи сторін щодо позовних вимог та заперечень, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

В силу ч. 1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 163 КАС України постанова суду складається із резолютивної частини із зазначенням, зокрема, встановленого судом строку для подання суб'єктом владних повноважень-відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).

З огляду на викладене і беручи до уваги те, що рішення суду вимагає від Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області, який є суб'єктом владних повноважень, вчинення певних дій, суд дійшов висновку про необхідність покладення на Вінницьку об'єднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Вінницькій області обов'язку у місячний строк з дня набрання постановою законної сили подати до суду звіт про виконання судового рішення в частині зобов'язального характеру.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області щодо проведення перевірки достовірності відомостей, зазначених в Декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік ОСОБА_3 та щодо формування та направлення Повідомлення №47678/10/02-28/306 від 02.12.2016 року про встановлення недостовірностей за результатами здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених в Декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік ОСОБА_3

Визнати протиправним та скасувати Висновок №47677 від 02.12.2016 року про встановлення недостовірностей за результатами здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених в Декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік ОСОБА_3

Зобов'язати Вінницьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області відкликати Повідомлення №47678/10/02-28/306 від 02.12.2016 року про встановлення недостовірностей за результатами здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених в Декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік ОСОБА_3, направлене до Вінницького апеляційного адміністративного суду, Національного антикорупційного бюро України, Прокуратури м. Вінниці, Управління захисту економіки у Вінницькій області Національної поліції України.

В іншій частині позову відмовити.

Зобов'язати Вінницьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області після набрання даної постанови законної сили у місячний строк подати до Вінницького окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення у справі №802/1292/17-а в частині зобов'язального характеру.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович