Справа № П/811/1124/16
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2017 року справа № П/811/1124/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку письмового провадження адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Парімекс" (далі - Товариство) до Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби (далі - Митниця), Головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області (далі - Казначейство) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з заявою до відповідачів про визнання протиправною бездіяльності щодо не надання висновку про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених податку на додану вартість, мита та додаткового мита в загальній сумі 71478,22 грн.

Водночас, Товариство просило суд зобов'язати Митницю надати згаданий висновок, а Казначейство - повернути кошти.

Представники позивача підтримали вимоги заяви.

Пояснили, що надмірна сплата податку, мита та додаткового мита доводиться рішенням суду про визнання протиправним та скасування рішення стосовно коригування митної вартості товарів.

Представник Митниці заперечила стосовно задоволення позову.

Пояснила, що судом не приймалось рішення про повернення коштів.

Водночас, зазначила, що суму податку на додану вартість Товариство включило до податкового кредиту, зменшивши податкове зобов'язання.

Представник Казначейства також заперечила стосовно задоволення позову.

Пояснила, що платнику податків можуть бути повернуті кошти лише за наявності висновку Митниці або ж рішення суду про стягнення коштів.

Ухвалою суду від 22 вересня 2017 року прийнято рішення про завершення розгляду справи в порядку письмового провадження (а.с.226).

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом факти і обставини, що стали підставами звернення.

Так, 11 червня 2015 року Митниця прийняла рішення стосовно Товариства про коригування митної вартості товару (а.с.14-15).

Товариство, врахувавши рішення відповідача, додатково сплатило мито у сумі 5033,68 грн., додаткове мито - 12584,19 грн. та податок на додану вартість - 53860,35 грн. (а.с.12-13).

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2015 року, яке залишено без змін ухвалою суду апеляційної інстанції від 17 лютого наступного року, визнано протиправним та скасовано згадане рішення Митниці (а.с.17-22).

Суд не вирішував питання про стягнення надмірно сплачених мита та податку.

26 травня 2016 року Товариство звернулось до відповідача з заявою про прийняття висновку стосовно повернення надмірно сплачених коштів (а.с.26-27).

06 липня того ж року Митниця повідомила про неможливість прийняття такого висновку, оскільки суд не зобов'язав повернути надмірно сплачені кошти (а.с.23-24).

Водночас, відповідач сповістив про відсутність інформації податкового органу стосовно включення надмірно сплаченого податку на додану вартість до податкового кредиту відповідної декларації і зменшення за рахунок нього податкових зобов'язань.

За повідомленням податкових органів Товариство в податкових деклараціях за липень-листопад 2015 року декларувало обсяг придбання та податок на додану вартість, який сплачений митним органом (а.с.177-200).

Позивач до декларацій не надавав розрахунків стосовно декларування цих сум в розрізі доданків, вантажно-митних декларацій та контрагентів.

Задекларовані суми податку на додану вартість, які сплачені митним органом, в десятки разів більші, ніж загальна сума податку на додану вартість, котра сплачена на підставі рішення Митниці про коригування митної вартості товару (а.с.102-103).

Податковий орган анулював Товариству свідоцтво платника податку на додану вартість 17 листопада 2015 року (а.с.102-103).

На вимогу суду позивач не надав розрахунків до податкових декларацій з податку на додану вартість за згаданий період, в яких б зазначалось, які вантажно-митні декларації враховувались при формуванні податкового кредиту (а.с.216).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, з урахуванням судового рішення не існує спору стосовно надмірної сплати Товариством мита, додаткового мита і податку на додану вартість під час розмитнення товару.

Цього не заперечує і Митниця.

Відповідно до приписів пункту 43.1 статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Отже, підставою відмови у поверненні надмірно сплачених коштів є наявність податкового боргу.

Водночас, суд зробив висновок, що у поверненні коштів може бути відмовлено, коли з їх поверненням виникає податковий борг.

У такому разі такі кошти не можна бути вважати надмірно сплаченими станом на день розгляду заяви про їх повернення.

Митниця не надала доказів, що на час прийняття рішення про відмову у поверненні Товариству надмірно сплачених коштів у платника податків існував податковий борг.

Про відсутність податкового боргу повідомив і фіскальний орган (а.с.102-103).

Відповідач не надав доказів про існування податкового боргу і на час прийняття судом рішення.

Таким чином, Митниця безпідставно відмовила Товариству у поверненні надмірно сплачених мита і додаткового мита, не склавши про це відповідний висновок та не направивши його до Казначейства.

Що стосується ж податку на додану вартість, то суд зазначає наступне.

17 листопада 2015 року податковий орган анулював Товариству свідоцтво платника податку на додану вартість.

Отже, на час прийняття судом рішення розрахунки платника податків і держави з цього податку закриті (виведено баланс).

Товариство не надало доказів не включення ним надмірно сплаченого податку на додану вартість до податкового кредиту декларацій за період липень-листопад 2015 року.

Такі докази міг надати тільки платник податків, подавши розрахунок обсягу придбання та податок на додану вартість, сплачений митним органам за згаданий період в розрізі сум (доданків), вантажно-митних декларацій та контрагентів.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що сума надмірно сплаченого податку на додану вартість включена до податкового кредиту з податку на додану вартість та за рахунок неї зменшено податкове зобов'язання.

Повернення цих коштів призведе до одночасного виникнення податкового боргу з податку на додану вартість на цю ж суму.

А тому, Митниця правомірно відмовила Товариству у наданні висновку про повернення податку на додану вартість.

Відповідно до приписів пункту 43.5 статті 43 Податкового кодексу України контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Отже, зобов'язання Митниці надати Казначейству висновок про повернення коштів є дієвим способом захисту порушеного права.

Суд не вправі зобов'язувати Казначейство повернути кошти, оскільки такий обов'язок у нього виникне лише після отримання висновку Митниці.

А тому, позовна вимога в цій частині є передчасною у зв'язку з відсутністю спору.

Таким чином, позов належить задовільнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовільнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби в часині не надання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Кіровоградській області висновку про повернення товариству з обмеженою відповідальністю "Парімекс" з Державного бюджету України надмірно сплаченого мита в сумі 5033,68 грн. та додаткового мита - 12584,19 грн.

Зобов'язати Кіровоградську митницю Державної фіскальної служби прийняти висновок про повернення товариству з обмеженою відповідальністю "Парімекс" з Державного бюджету України надмірно сплаченого мита в сумі 5033,68 грн. та додаткового мита - 12584,19 грн. і направити його до Головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області.

В іншій частині позову відмовити у задоволенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Парімекс" судові витрати в сумі 1378 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І.Брегей