Справа № 336/2398/17
Суддя: Голубкова М. А.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/2398/17
пр. 2-а/336/253/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2017 року Суддя Шевченківського районного суду міста Запоріжжя Голубкова М.А. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя, в якому просив визнати протиправними дії відповідача, щодо відмови в призначенні особі - ОСОБА_2 пенсії по інвалідності з урахуванням вимог ч. 4 ст. 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобов'язати Центральне об'єднане Управління Пенсійного Фонду України м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст. 23 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та ст. 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком, визначених відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та враховувати всі відповідні надбавки, підвищення, збільшення, як інваліду війни ІІ групи з 05.04.2017 року, а також стягнути з Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя на його користь судові витрати на правову допомогу у розмірі 1500 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 інвалід 2 групи, має статус учасника бойових дій та інваліда війни і перебуває на обліку у Головному Управлінні Пенсійного Фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», і також вважає, що має право на пенсію у відповідності до ст. 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням положень ст. 29 вказаного Закону.

05.04.2017 року позивач звернувся до Управління Пенсійного Фонду України у Шевченківському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення йому пенсії з урахуванням всіх надбавок, підвищень чи збільшень, які передбачені інваліду війни ІІ групи, статус якого підтвердив відповідним посвідченням.

Проте, листом № 11/К-1 від 18.04.2017 року відповідач відмовив йому у призначенні пенсії відповідно до ст. 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На думку позивача вказані дії відповідача є протиправними та такими, що суперечать чинному законодавству, а тому він просить позов задовольнити.

Ухвалою суду відкрито скорочене провадження у справі.

06.09.2017 року Шевченківське об'єднане Управління Пенсійного Фонду України м. Запоріжжя подало суду письмові заперечення проти позову, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, надані суду заперечення, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного Фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію по інвалідності, як інвалід 2 групи, розраховану відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» 09.04.1992 року та вимог Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» 07.09.2003 року.

05.04.2017 року позивач звернувся до територіального органу ПФУ із заявою, відповідно до якої він просив призначити йому пенсію згідно із вимогами ст. 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року та з урахуванням ч. 4 ст. 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року з урахуванням надбавок, підвищень чи збільшень які передбачені інваліду війни.

Листом № 11/К-1 від 18.04.2017 року відповідач Шевченківське об'єднане управління ПФУ м. Запоріжжя повідомило позивача, що у зв'язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугою років. Тобто пенсії по інвалідності згідно ст. 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не призначаються.

Вказане узгоджується зі ст.5 Закону №1058-ІV, відповідно до якої виключно цим Законом визначаються види пенсійних виплат та умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Таким чином. посилання позивача на норми cm.cm.23, 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є безпідставним внаслідок втрати юридичної сили вказаними положеннями з прийняттям Закону №1058-ІV.

Відповідно до п.а) ст.21 Закону №2262-ХІІ пенсії по інвалідності військовослужбовцям інвалідам війни II групи, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в розмірі 80 процентів сум грошового забезпечення (заробітку).

Так, згідно п.27 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-XII інвалідам війни II групи та прирівняним до них особам надаються пільги у вигляді підвищення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, у розмірі 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Нормою ст.1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни» від 16.03.2004 року №1603-IV передбачено щомісячну виплату цільової грошової допомоги на прожиття інвалідам війни II групи у розмірі 50,00 грн, а постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» від 28.12.2011 року №1381 встановлено, що розміри пенсій інвалідам війни, обчислені відповідно до статті 27 та частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", статей 13 і 21 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", збільшуються на 25 відсотків.

Збільшення розмірів пенсій здійснюється без урахування передбачених законодавством надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, сум індексації та інших доплат до пенсії. Особам - інвалідам війни з числа солдатів і матросів строкової служби II групи, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", мінімальний розмір пенсії, що призначається відповідно до зазначеного Закону не може бути нижче 110 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом, для осіб, які втратили працездатність.

Перехідними положеннями Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність з цим Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Згідно вимог ст. ст. 5, 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки позивач отримує пенсію та отримує пенсію по інвалідності, як інвалід 2 групи, розраховану відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» 09.04.1992 року та вимог Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» 07.09.2003 року, а положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років, то вимоги позивача про нарахування пенсійних виплат відповідно до статті 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є безпідставними, оскільки законодавством не встановлено іншого порядку нарахування пенсій інвалідам, так як пенсії по інвалідності, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення», не призначаються.

Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача ОСОБА_1 заявлених в інтересах ОСОБА_2, а також не вбачає підстав зобов'язання Центрального об'єднаного управління ПФУ м. Запоріжжя призначати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності.

Таким чином, доводи позивача не дають підстав для висновку про протиправність дій Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя.

Таким чином, у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Враховуючи те, що судом відмовлено у задоволенні адміністративного позову судові витрати, пов'язані із наданням правової допомоги, не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 9-12, 71, 158, 160-163, 167, 183-2 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії- відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя Голубкова М.А.