Справа № 295/13722/15-а
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Слюсарчук Н.Ф.
Суддя-доповідач:Охрімчук І.Г.
УХВАЛА

"13" вересня 2017 р. Справа № 295/13722/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Моніча Б.С.

Капустинського М.М.,

за участю секретаря судового засідання Кошиль О.Ю.,

за участю позивача та представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від "05" липня 2017 р. про закриття провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про стягнення коштів за затримку виплати одноразової допомоги та стягненню моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з позовом, в якому просив стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на його користь кошти за затримку виплати одноразової допомоги за період з 29.03.2012 року по 31.07.2015 року з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 62694 грн. 22 коп. та стягнути на відшкодування моральної шкоди 100000 грн.

В обґрунтування позову вказав, що 29.03.2012 року Державна податкова служба України у Житомирській області відмовила йому у виплаті одноразової грошової допомоги передбаченої ст. 23 Закону України «Про міліцію», однак він отримав її з вини відповідача несвоєчасно, лише 31.07.2015 року, а за цей час грошові кошти знецінились.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 05 липня 2017 року провадження у справі №295/13722/15-а - закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, пославшись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, прийняту з порушенням норм процесуального права, в зв'язку з чим просив ухвалу скасувати та направити справу до суду 1-ої інстанції для продовження розгляду.

Колегія суддів, заслухавши сторін, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 відповідно до наказу №2274 від 30.12.2010 р. МВС України був звільнений з органів внутрішніх справи за станом здоров'я.

В подальшому, 17.01.2011 р. згідно довідки МСЕК йому було встановлено групу інвалідності, пов'язана з травмою, отриманою при виконанні службових обов'язків в період проходження служби в органах податкової міліції.

15 березня 2012 р. позивач звернувся до Державної податкової служби у Житомирській області з заявою про виплату одноразової грошової допомоги, однак листом від 29.03.2012 р. №4107/10/07-11 йому було відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги.

Встановлено, що лише 31.07.2015 р. на картковий рахунок ОСОБА_3 відповідачем перераховано одноразову грошову допомогу.

Оскільки відповідач виплатив вказану грошову допомогу з затримкою, позивач звернувся до суду.

Закриваючи провадження в даній адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з того, що спір який виник між сторонами є цивільно-правовим спором, а відтак, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та не може бути розглянутий за правилами КАС України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Так, відповідно до ст. ст. 2, 6, 17 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист порушеного права в сфері публічно-правових відносин, тобто в порядку адміністративного судочинства має вирішуватись публічно-правовий спір, в якому однією зі сторін є орган державної влади, який здійснює управлінські функції щодо іншого суб'єкта, здійснення яких породжує виникнення між сторонами публічно-правових відносин.

В силу вимог ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства.

Зі змісту ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Як зазначено в ч. 2 ст. 17 КАС України предмет адміністративної юрисдикції складають: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладення та виконання адміністративних договорів, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Виходячи з аналізу вказаних норм, колегія суддів зазначає, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Окрім того, ст. 18 КАС України передбачена предметна підсудність місцевим загальним судам адміністартивних справ.

Так, позивач звернувся з позовом до суду обґрунтовуючи його тим, що відповідач вчасно не здійснив йому виплату одноразової грошової допомоги. При цьому, ОСОБА_3 просив стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби України у Житомирській області 3 % річних та інфляційні втрати у порядку ст.625 ЦК України, а саме - вирішити спір у зв'язку із несплатою належної грошової компенсації та відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 грн. Крім цього позивачем не ставилось питання про визнання неправомірними дій відповідача, що повинно передувати при вирішенні питання про відшкодування шкоди в порядку визначеному КАС України.

Колегія суддів зазначає, що відмова Державної податкової служби у Житомирській області у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги пов'язана із здійсненням відповідачем своїх владних управлінських функцій, однак вимога про стягнення інфляційних втрат та відшкодування моральної шкоди не породжують публічно-правових, оскільки не порушують права позивача у сфері публічних правовідносин, які є предметом захисту у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та аналізуючи вказані правові норми, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач фактично звернувся за захистом приватного цивільного права, а тому спірні правовідносини не породжують публічно-правових, а тому такий спір має розглядатися у порядку цивільного судочинства, як передбачено ст. 15 ЦПК України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач сам посилається на норми цивільного судочинства.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про закриття провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 157 КАС України є правильний, а тому даний спір слід розглядати за правилами ЦПК України.

Ухвалу прийнято з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 157, 196, 199, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 05 липня 2017 року про закриття провадження по справі без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: Б.С. Моніч

М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення виготовлено "14" вересня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області вул.Войкова,7,м.Житомир,10003

- ,