Справа № 804/4131/17
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2017-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2017 р. справа № 804/4131/17
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2017 р., відповідно до статті 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, справу призначено до розгляду в порядку скороченого провадження (а.с. 2).
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, 25.07.2017 р. позивачем, та 26.07.2017 р. третьою особою отримано копії ухвал Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2017 року про відкриття скороченого провадження у адміністративній справі (а.с. 26-27).
З домашньої адреси відповідача до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 17.08.2017 р. повернувся конверт з довідкою Укрпошти, в якій зазначено причину повернення конверту - "истечение срока хранения", що, відповідно до частини 8 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, вважається належним чином повідомленням відповідача про відкриття скороченого провадження у адміністративній справі (а.с. 8, 23, 31).
У встановлений строк відповідачем не подано до суду заперечень проти позову, та заяви про визнання позовних вимог.
Відповідно до частини 4 статті 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.
За результатами розгляду справи у скороченому провадженні, дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем обставини, суд вважає достатньо підстав для прийняття законного рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити повністю, виходячи з наступного.
Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що на обліку у Державній податковій інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, як платник податків перебуває фізична особа ОСОБА_1.
Статтею 36 Податкового кодексу України передбачено, що податковим обовязком визнається обовязок платника податків обчислити, задекларувати та сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обовязок виникає у платника за кожним податком та збором.
Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обовязку несе платник податків, крім випадків, визначених цим кодексом або законами з питань митної справи.
Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено обовязок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.
Щодо сплати транспортного податку за 2016 рік, слід зазначити, що Законом України від 24 грудня 2015 № 909-VІІІ Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році внесено зміни до статті 267 Кодексу Транспортний податок, які набрали чинності з 1 січня 2016 року.
Відповідно до внесених змін, обєктом оподаткування транспортним податком є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (підпункт 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України).
Вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 66 Про затвердження Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів та внесення змін у додатки 1 і 2 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів (далі - Методика) встановлено механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів.
Згідно з підпунктом 267.6.3 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України, відомості, необхідні для розрахунку транспортного податку, отримуються від органів внутрішніх справ.
Судом встановлено, що відповідач є власником транспортного засобу марки ВМWХ5, 2015 року випуску, обєм двигуна 2993 куб.см, державний номер НОМЕР_1, що є обєктом оподаткування транспортним податком (а.с. 14).
Згідно підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 01 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).
Сума визначеного транспортного податку, відповідно до підпункту 267.8.1 пункта 267.8 статті 267 Податкового кодексу України, фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
За приписами статті 57 Податкового кодексу України, у звязку із несплатою відповідачем у встановлені терміни суми грошових зобовязань з транспортного податку, грошові зобовязання набули статусу податкового боргу.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.
Судом встановлено, що відповідно до статті 59 Податкового кодексу України, у звязку з несплатою до бюджету сум податкового боргу, третьою особою було сформовано та направлено ОСОБА_1 податкову вимогу від 24.11.2016 № 6603-17 (а.с. 9).
З матеріалів справи вбачається, що вимогу повернуто відділенням поштового звязку 20.12.2016 з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с. 9).
У відповідності до підпункту 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно з пунктом 41.2 статті 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.
Пунктом 87.1 та 87.2 статті 87 Податкового кодексу України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Сплату грошових зобовязань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також: а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника); б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4 статті 43 цього Кодексу; в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.
Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
В матеріалах справи відсутні письмові докази щодо оскарження відповідачем податкової вимоги та податкового повідомлення-рішення, отже, борг вважається узгодженим.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Отже, наданих Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області доказів достатньо для прийняття законного судового рішення про стягнення боргу з ОСОБА_1, тому, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, та необхідність їх задоволення.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2-10, 69-71, 94, 158 163, 1832, 186, 254, 256Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Копію постанови направити всім сторонам по справі.
Постанова підлягає негайному виконанню відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2