Справа № 821/255/17
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/255/17

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Бойка А.В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 23 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2017 року ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1В.) звернувся до суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області (надалі відповідач, УМВСУ в Херсонській області), в якому, з урахуванням уточнень, просив суд:

- стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 26 липня 2016 року по 13 лютого 2017 року;

- стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області середній заробіток з 14 лютого 2017 року по день фактичного розрахунку з позивачем.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 26.02.2016 року по справі №821/3723/15-а позивача поновлено на посаді оперуповноваженого СКР Новокаховського МВ УМВС України в Херсонській області з 06.11.2015 р., проте рішення суду щодо поновлення на посаді не виконано, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу не сплачується.

За наслідками розгляду зазначеної справи Херсонським окружним адміністративним судом 23 травня 2017 прийнято постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушених прав. Так, на думку суду, належним способом захисту порушених прав позивача є стягнення з відповідача оплати вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника, відповідно до ст. 236 Кодексу законів про працю України. Однак, позивачем вказаних позовних вимог не заявлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невірне встановлення фактичних обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до наказу від 06.11.2015 № 396 о/с, виданим начальником УМВС, майора міліції ОСОБА_1 було звільнено з посади оперуповноваженого сектору карного розшуку Новокаховського міського відділу УМВС за пунктом 64 "г" Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України (за скороченням штатів).

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 26.02.2016 у справі № 821/3723/15-а визнано протиправним та скасовано наказ від 06.11.2015 № 396 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 та поновлено його на посаді з 06 листопада 2015 року. Постанова суду в цій частині допущена до негайного виконання.

Питання щодо виплати на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу при розгляді справи №821/3723/15-а судом не вирішувалося на підставі ч.2 ст.11 КАС України.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2015 р. постанова суду першої інстанції залишена без змін. Рішення суду набрало законної сили 22 липня 2016 року.

ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про стягнення з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 6 листопада 2015 року по 25 липня 2016 року.

Постановою від 07 вересня 2016 року по справі № 821/1028/16 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2016 року залишено без змін.

Відповідно до витягу з наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області від 13 лютого 2017 року № 4 о/с на виконання постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2016 року, винесеної у справі № 821/3723/15-а скасовано пункт наказу УМВС від 06 листопада 2015 року № 396 о/с у частині звільнення з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за пунктом 64 "г" Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України (за скороченням штатів) та поновлено на посаді оперуповноваженого сектора карного розшуку Новокаховського міського відділу УМВС з 06 листопада 2015 року (а.с. 41).

Відповідно до ч.2 ст.235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Частиною 7 статті 235 КЗпП України та пунктом 3 частини 1 КАС України передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Таким чином, втрата працівником заробітку з підстав незаконного звільнення підлягає відновленню одночасно з поновленням його на попередній посаді і виплатою середнього заробітку за час, протягом якого працівник не був допущений до роботи у зв'язку із таким звільненням. Разом з цим, виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу охоплює період з моменту звільнення працівника, що відбулось з порушенням вимог трудового законодавства, до вирішення органом, що розглядає трудовий спір, питання про поновлення працівника на роботі.

Оскільки судовим рішенням у справі № 821/3723/15-а встановлено неправомірність видання УМВС України в Херсонській області наказу від 06.11.2015 № 396 о/с в частині звільнення ОСОБА_1, останній перебував у вимушеному прогулі у період з дати свого звільнення, тобто з 06.11.2015р., до дня ухвалення органом, що розглядав трудовий спір, рішення про поновлення працівника на попередній посаді, а саме до 13.02.2017 р.

Однак позовні вимоги за період з 06.11.2015 р. по 25.07.2016 р. вже були предметом розгляду справи №821/1028/16. У звязку з цим, на підставі ст.235 КЗпП України, середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку із незаконним звільненням підлягає виплаті позивачу за період з 26.07.2016. по 13.02.2017 р.

Відповідно до ст.236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Зазначена норма не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, якщо працівник не вчинив додаткові дії (предявлення рішення до примусового виконання, написання відповідної заяви тощо), що вказують на його бажання поновитися на роботі.

Тобто, середній заробіток підлягає виплаті працівнику і у випадку затримки у виконанні роботодавцем рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку з 14 лютого 2017 року по день фактичного розрахунку, суд зазначає, що в ході розгляду справи встановлено, що позивача поновлено на посаді наказом відповідача від 13 лютого 2017 року № 4 о/с.

Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області від 14 лютого 2017 року № 5 о/с, майора міліції ОСОБА_1 звільнено з посади оперуповноваженого сектору карного розшуку Новокаховського міського відділу УМВС за пунктом 64 "г" Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України (за скороченням штатів).

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу .

Частиною першою статті 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу , при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника (ст.117 КЗпП України).

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає що з УМВС України в Херсонській області підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у звязку з незаконним звільненням (ст.235 КЗпП України) за період з 26.07.2016. по 13.02.2017 р. та середній заробіток з 14.02.2017р. по день фактичного розрахунку.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 198, 202, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 23 травня 2017 року - скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 26 липня 2016 року по 13 лютого 2017 року.

Стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області середній заробіток з 14 лютого 2017 року по день фактичного розрахунку з позивачем.

Постанова суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач: ОСОБА_2

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: А.В. Бойко