Справа № 359/1214/17
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 359/1214/17 Головуючий у 1-й інстанції: Керекеза Я.І.
Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Кучми А.Ю., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково, визнано протиправною відмову Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області в перерахунку пенсії ОСОБА_2, як способу відновлення її порушених прав; зобов`язано Бориспільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 за період з 14 серпня 2016 року по 31 грудня 2016 року, зі збереженням процентної величини заробітку, що брався при нарахуванні їй пенсії за Законом України «Про державну службу» №3723-ХІІ та з врахуванням всіх складових заробітної плати, з яких було сплачено страхові внески та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі: сум матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та премій, включених в довідку від 11 березня 2016 року за №92; визнано протиправними дії Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо ненарахування ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання з наступного дня після звільнення та відрахування її зі штату суду у зв'язку з відставкою; зобов`язано Бориспільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 з 04 січня 2017 року по 16 січня 2017 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не передбачені ст.33 Закону України «Про державну службу» як складові заробітної плати державного службовця, а тому зазначені виплати не враховуються для обчислення пенсії, а у зв'язку з тим, що позивач отримувала пенсію згідно Закону України «Про державну службу», то при переході на довічне грошове утримання судді у відставці було застосовано норми ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і призначення та нарахування правомірно відбулось з дня надання документів, тобто з 17 січня 2017 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Бориспільському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та з 01 квітня 2011 року позивачу нараховувалась пенсія державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу».

З 01 квітня 2015 року ОСОБА_2 зупинено виплату пенсії як працюючому державному службовцю у відповідності до норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02 березня 2015 року.

Позивач звернулась до Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області з заявою від 28 грудня 2016 року, в якій просила провести правильне нарахування її пенсії, включивши до складу заробітної плати матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 16223,63 грн., індексацію заробітної плати в сумі 15113,69 грн. та премій в сумі 16947,55 грн. та 3600,00 грн. - на загальну суму 51894,87 грн. із збереженням 90% нарахування пенсії у 2011 році та провести відповідні виплати. Також ОСОБА_2 просила поновити виплату їй пенсії з 01 червня 2015 року та виплатити їй пенсію в повному обсязі за 2016 рік.

Відповідно до довідки від травня 2011 року №154 про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавки за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», ОСОБА_2 працювала в Бориспільському міськрайонному суді Київської області на посаді судді, заробітна плата станом на квітень 2011 року становить посадовий оклад - 2656,00 грн., надбавка за кваліфікаційний клас (2 клас) - 350,00 грн., надбавка за вислугу років (30%) (за стаж державної служби 23 роки) - 901,80 грн. Всього - 3907,80 грн.

Згідно довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України, виданої позивачу Державною судовою адміністрацією України 11 березня 2016 року №92, надбавки, премії та інші виплати за період з 01 квітня 2009 року по 01 квітня 2011 року становили: премії - 16947,55 грн., премії до державних професійних свят та ювілейних дат - 3600,00 грн., інші виплати: індексація - 15113,69 грн., матеріальна допомога - 16223,63 грн. (в тому числі матеріальна допомога - 5312,00 грн., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань - 10911,63 грн.). На всі виплати, уключені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Листом від 19 січня 2017 року №773/03 відповідач повідомив ОСОБА_2, що підстави для розрахунку заробітної плати державного службовця з урахуванням допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати - відсутні. Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIII обмеження щодо виплати пенсій призначених відповідно ст.37 Закону України «Про державну службу», особам, які працюють на посадах та умовах, передбачених цим Законом, Законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» продовжено на період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року та таке обмеження залишилось на 2017 рік відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII від 06 грудня 2016 року. Також вказаними законами встановлено обмеження щодо виплати пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 10740,00 грн.

Вважаючи наведену відмову протиправною, позивач оскаржила її до суду.

На підставі заяви позивача та відповідно до рішення Вищої ради юстиції №3286/0/15-16 від 19 грудня 2016 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області 03 січня 2017 року видано наказ №1/к «Про відрахування зі штату судді ОСОБА_2», згідно з яким позивача звільнено з 03 січня 2017 року з посади судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області у зв'язку з поданням заяви про відставку. Виплачено ОСОБА_2 компенсацію за невикористану частину: додаткової оплачуваної відпустки тривалістю 2 календарних дні за період роботи 2015 року; додаткової оплачуваної відпустки тривалістю 1 календарний день за період роботи 2016 року. Виплачено ОСОБА_2 вихідну допомогу в розмірі 3 місячних суддівських винагород відповідно до ст.143 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно довідки Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 06 березня 2017 року №369 ОСОБА_2 в період з 04 січня 2017 року по 16 січня 2017 року була відновлена виплата пенсії по Закону України «Про державну службу» з розрахунку 15484,50 грн. в місяць.

У зв'язку з тим, що відповідач з 04 січня 2017 року по 16 січня 21017 року не призначив та не виплатив ОСОБА_2 довічне грошове утримання судді у відставці, позивач збільшила позовні вимоги та просила зобов'язати відповідача призначити та виплатити ОСОБА_2 з 04 січня 2017 року по 16 січня 2017 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, дійшов висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога на вирішення соціально-побутових питань, сума індексації заробітної плати та премії, з яких сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, включаються до складу заробітної плати державного службовця, а отже повинні бути враховані при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_2, а тому відмова відповідача у перерахунку пенсії позивача з урахуванням зазначених виплат є протиправною, а у зв'язку з визнанням неконституційними положень законодавства щодо заборони виплати з 01 квітня 2015 року та з 01 січня 2016 року пенсії особам, які працюють на окремих посадах, у тому числі на посаді судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», порушене право позивача підлягає відновленню з 14 серпня 2016 року в межах шестимісячного строку звернення до суду з адміністративним позовом. Крім того, ненарахування та невиплата позивачу грошового утримання в період з 04 січня 2017 року по 16 січня 2017 року є порушенням її права, яке підлягає відновленню в судовому порядку.

За наслідками перегляду постанови суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про державну службу», Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У відповідності до ч.1 ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно ст.33 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що була чинною на час призначення пенсії позивачу) заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.37 вказаного Закону (в редакції, що була чинною на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсій. Із змісту ст.40 вказаного Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Відповідно до ст.41 наведеного Закону до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належить, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року №865 (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) установлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 або 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60.

З матеріалів справи вбачається, що в довідці Державної судової адміністрації України від 11 березня 2016 року №92 про складові заробітної плати ОСОБА_2 визначено надбавки, премії та інші виплати за період з 01 квітня 2009 року по 01 квітня 2011 року, які становили: премії - 16947,55 грн., премії до державних професійних свят та ювілейних дат - 3600,00 грн., інші виплати: індексація - 15113,69 грн., матеріальна допомога - 16223,63 грн. (в тому числі матеріальна допомога - 5312,00 грн., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань - 10911,63 грн.). На всі виплати, уключені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії та індексації заробітної плати, визначені у довідці Державної судової адміністрації України від 11 березня 2016 року №92, підлягали врахуванню при обчисленні пенсії ОСОБА_2

Разом з тим, 01 квітня 2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII, яким було внесено зміни до ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та передбачено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Зміни аналогічного змісту вищезазначеним Законом також внесені до ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ та ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

У відповідності до п.4 Прикінцевих положень вищезазначеного Закону Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: підготувати та подати до 1 травня 2015 року на розгляд Верховної Ради України проект закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних (крім пенсій військовослужбовців і наукових працівників), на загальних підставах; забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Пунктом 5 Прикінцевих положень вказаного Закону визначено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

При цьому, зазначений пункт не містить посилань щодо поновлення виплати пенсії, в тому числі і призначеної згідно Закону України «Про державну службу».

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 в 2015-2016 роках працювала на посаді судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області. З 01 квітня 2015 року виплата пенсії згідно Закону України «Про державну службу» ОСОБА_2 призупинена на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII.

01 січня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIII, яким у ст.37 Закону України «Про державну службу» абзаци перший та другий частини четвертої викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».

Отже, з 01 січня 2016 року змінилися підстави, за яких не виплачується пенсія особам, які працюють, крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Так, замість умови роботи пенсіонера на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених, зокрема, Законом України «Про державну службу», зазначено умову роботи особи на посадах та на умовах, передбачених, зокрема, наведеним Законом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VІІІ внесено зміни у ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням яких визначено, що тимчасово, по 31 грудня 2017 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які займають посади державної служби, визначені Законом України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу», а також працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії / щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Таким чином, визначення щодо тимчасового припинення виплати пенсії працюючим пенсіонерам у період з 01 квітня 2015 року у ст.37 Закону України «Про державну службу», ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII - на період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIII - на період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VІІІ - по 31 грудня 2017 року) передбачалися для осіб, які продовжують працювати на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», а в подальшому, враховуючи зміни до чинного законодавства на визначені періоди - для осіб, які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про державну службу».

Відповідні зміни також були внесені до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України від 12 лютого 2015 року №192-VІІІ).

З урахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги зміни в законодавстві, яким врегульовано відносини в сфері пенсійного забезпечення, припинення виплати пенсії позивачу є правомірним, а правові підстави для поновлення виплати пенсії державного службовця, її перерахунок та виплату з 14 серпня 2016 року по 31 грудня 2016 року, як працюючому судді, відсутні.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 за період з 14 серпня 2016 року по 31 грудня 2016 року, керувався рішеннями Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року №4-рп/2016 (справа №1-8/2016) та від 20 грудня 2016 року у справі за №7-рп/2016.

Так, рішенням Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року №4-рп/2016 (справа №1-8/2016) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення: ч.3 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII; абз.1-4 та першого, другого речень абз.6 ч.5 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIII; п.5 р.III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, зокрема, першого речення частини першої статті 54, відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Таким чином, наведеними рішеннями Конституційного Суду України визнано неконституційними положення, якими обмежено виплату пенсії або щомісячного довічного грошового утримання особам, які працюють (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), яким пенсія або щомісячне довічне грошове утримання призначені відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В той же час, позивачу з 01 квітня 2011 року була призначена пенсія державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу», та внесені до ст.37 вказаного Закону зміни щодо припинення виплати пенсій особам, які працюють (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» - не скасовано, не визнано неконституційними та є чинними, що свідчить про відсутність підстав для відновлення виплати пенсії позивачу, призначеної у відповідності до норм Закону України «Про державну службу».

Крім того, в пункті 4 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року №4-рп/2016, керуючись ч.2 ст.70 Закону України «Про Конституційний Суд України», Конституційний Суд України вважає за необхідне вказати такий порядок виконання цього рішення, серед іншого, абзаци перший, другий, третій, четвертий та перше, друге речення абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI у редакціях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року « 911-VIII, що суперечать Конституції України, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Підлягає застосуванню перше речення частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року №192-VIII, а саме: «Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку».

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що відмовляючи у відновленні виплати пенсії ОСОБА_2, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України; натомість, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо необхідності відновлення виплати пенсії позивачу, її перерахунку та виплати, оскільки вищезазначене рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року №4-рп/2016 передбачає виплату пенсії або щомісячного довічного грошового утримання судді незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку, однак, ОСОБА_2 вийшла у відставку у 2017 році та в 2016 році працювала на посаді судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Крім того, в силу вимог ст.126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і законами України.

Проголосивши незалежність і недоторканість суддів, Конституція України передбачила однією з гарантій цієї незалежності право судді на відставку.

З системного аналізу законодавства зміст поняття «право на відставку» слід розуміти як одну із позитивних підстав припинення суддею своїх повноважень з одночасним гарантуванням отримання належного матеріального забезпечення після відставки, а тому право судді на відставку передбачає припинення повноважень судді, а також призначення належного матеріального забезпечення. При цьому, пенсія за віком, призначена на загальних підставах, не є таким матеріальним забезпеченням.

За своєю правовою природою щомісячне довічне грошове утримання, на відміну від пенсії на загальних підставах, є гарантованою державою щомісячною грошовою виплатою, що служить забезпеченням належного матеріального утримання судді, яка призначається і нараховується державою за результатом багаторічної праці особи саме на суддівській посаді, виплачується лише за умови наявності встановленого законом стажу роботи на посаді судді та є складовою правового статусу судді, як фінансова гарантія незалежності суддів.

Такий висновок ґрунтується на аналізі чинного законодавства, а також рішень Конституційного Суду України та Європейського Суду з прав людини.

У відповідності до п.14 ч.1 ст.92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України.

Пунктами 8, 11 ч.5 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що незалежність судді забезпечується, зокрема, його належним матеріальним та соціальним забезпеченням, а також правом судді на відставку.

Згідно ч.5 ст.142 цього Закону пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1 затверджено Порядок подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), п.п.1.1-1.3 якого передбачено, що заява про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці подається до управлінь Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах (органи, що призначають щомісячне довічне утримання) за місцем проживання (реєстрації) судді через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи.

Щомісячне довічне утримання призначається з дня, наступного після відрахування судді зі штату суду згідно з наказом, виданим на підставі акта Верховної Ради України або Президента України про звільнення у зв'язку з поданням заяви про відставку, у тому числі у відставку за станом здоров'я, що перешкоджає продовженню виконання обов'язків, та припинення виплати щомісячного грошового утримання працюючому судді, якщо звернення за призначенням щомісячного довічного утримання відбулося не пізніше трьох місяців з дня відрахування судді зі штату суду. У разі звернення пізніше трьох місяців з дня відрахування судді зі штату суду щомісячне довічне утримання призначається з дня звернення.

Днем звернення за призначенням щомісячного довічного утримання вважається день приймання органом, що призначає щомісячне довічне утримання, письмової заяви та документів, перелік яких наведено в розділі II цього Порядку, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

З матеріалів справи вбачається, що відрахування ОСОБА_2 зі штату суду відбулось з 03 січня 2017 року на підставі наказу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 січня 2017 року №1/к, та за призначенням щомісячного довічного грошового утримання позивач звернулась у межах визначеного тримісячного строку з дня її відрахування зі штату суду - 17 січня 2017 року, а тому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути призначено ОСОБА_2 з 04 січня 2017 року.

Однак, з наявної в матеріалах справи копії розпорядження Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України №150785 від 26 січня 2017 року вбачається, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці призначено позивачу з 17 січня 2017 року.

Відповідач зазначає, що при призначенні позивачу щомісячного довічного грошового утримання було застосовано положення абз.1 ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Колегія суддів звертає увагу, що наведеною нормою регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

В той же час, у справі, яка розглядається, мало місце не переведення з одного виду пенсії на інший, а призначення щомісячного довічного грошового утримання, яке є спеціальним видом грошового забезпечення судді у відставці, виплачується за рахунок коштів державного бюджету, а не коштів пенсійного фонду та не відноситься до жодного з видів пенсійних виплат, визначених в ст.9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності дій відповідача стосовно призначення ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не з дня, наступного після відрахування судді зі штату суду згідно з наказом Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 січня 2017 року №1/к, а з 17 січня 2017 року та наявності підстав для зобов'язання відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 з 04 січня 2017 року по 16 січня 2017 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи в частині, тому постанова Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2017 року підлягає частковому скасуванню з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - задовольнити частково.

Постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2017 року скасувати в частині визнання протиправною відмови Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області в перерахунку пенсії ОСОБА_2 та зобов`язання Бориспільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 за період з 14 серпня 2016 року по 31 грудня 2016 року, зі збереженням процентної величини заробітку, що брався при нарахуванні їй пенсії за Законом України «Про державну службу» №3723-ХІІ та з врахуванням всіх складових заробітної плати, з яких було сплачено страхові внески та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі: сум матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та премій, включених в довідку від 11 березня 2016 року за №92 та прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

В іншій частині постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 25 вересня 2017 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді А.Ю.Кучма

І.О.Лічевецький

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Кучма А.Ю.

Лічевецький І.О.