Справа № 357/7136/17
Суддя: Дмитренко А. М.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/7136/17
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Дмитренко А. М. ,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради Дороганя Володимира Леонідовича про визнання протиправними постанов та їх скасування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 29.05.2017 року відділом державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил про порушення містобудівельних норм, також 29.05.2017 року відділом державного архітектурно-будівельного контролю винесено приписи № С-3105/5/1 та № С-2905/5/2, якими пропонується усунути допущені порушення до 30.12.2017 року та зупинити виконання будівельних робіт, 29.05.2017 року відділом складено протоколи № № 1-Л-З-2905/5/1, 1-Л-З-2905/5/2, 1-Л-З-2905/5/3, 1-Л-З-2905/5/4 про порушення у сфері містобудівної діяльності, на підставі вказаного акту позапланової перевірки, приписів та протоколів відділом державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради винесено постанови № № З-0706/1, З-0706/2, З-0706/3, З-0706/4 про накладення штрафу на позивача за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Позивач вважає зазначені вище рішення протиправними, оскільки він не є суб'єктом містобудування відповідно до вимог чинного законодавства, замовником будівельних робіт він не був, не виконував одночасно функції замовника і підрядника будівництва, а тому він не може нести відповідальності за вказані в постановах порушення у сфері містобудівної діяльності. В зв'язку з наведеним позивач просив суд визнати протиправними та скасувати постанови відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради № № З-0706/1, З-0706/2, З-0706/3, З-0706/4 про накладення на нього штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в сумі 60 624 грн., 75780 грн., 75780 грн., 60624 грн.

За ухвалою суду від 22.08.2017 року проведено заміну відповідача по справі на належного, а саме: відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради на начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради Дороганя Володимира Леонідовича та головного спеціаліста відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради Юрчика Олександра Володимировича.

До початку розгляду справи по суті представниками позивача подано заяву про зміну підстави позову від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради Дороганя Володимира Леонідовича, в якій представники позивача посилаються на те, що в акті перевірки, приписах, протоколах та постановах не доведена сама подія правопорушення, не наводиться деталізація та не наводяться докази будівництва як такого; позапланова перевірка проведена на підставі, яка не передбачена чинним на момент проведення перевірки законодавством, а тому усі матеріали перевірки є незаконними, протиправними; позивач не є замовником та не є підрядником будівництва, а тому постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності щодо нього не повинна бути винесена. Представники позивача просили суд визнати протиправними і скасувати вказані вище постанови про накладення штрафу на позивача за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Ухвалою суду від 14.09.2017 року, занесеною до журналу судового засідання, на підставі ст.52 КАС України виключено із числа відповідачів головного спеціаліста відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради Юрчика Олександра Володимировича та визнано належним позивачем по справі замість фізичної особи ОСОБА_1 - фізичну особу -підприємця ОСОБА_1.

В судовому засіданні представники позивача підтримали уточнені позовні вимоги.

Відповідач Дорогань В.Л. -начальник відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, оскільки оскаржувані постанови винесені у відповідності до вимог діючого законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у розгляді даної справи, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 10.12.2002 року, види діяльності: кування, пресування, штампування, профілювання, порошкова металургія /основний/; інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, що стверджується витягом з ЄДРПОУ /а.с.45/.

Відповідно до договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 03.05.2012 року ОСОБА_1 є власником нежитлової будівлі літ. «З» загальною площею 899,6 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1; дана нежитлова будівля /матеріальний склад/ входить до комплексу нежитлових будівель, а саме: адмінбудівля, зазначена під літ. «А», мийка, зазначена під літ. «Д», мийка, зазначена під літ. «Е», автомайстерня, зазначена під літ. «Ж», склад ПММ, зазначений під літ. «И», нежитлове приміщення під № 2 в будівлі під літ. «В», що стверджується копією цього договору, який було посвідчено приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Дуднік І.В., зареєстровано в реєстрі за № 1491 /а.с.18-20/.

Згідно копії Витягу Про державну реєстрацію прав Білоцерківського МБТІ від 11.05.2012 року № 34091644 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нежитлову будівлю літ. «З» площею 899,6 кв.м по АДРЕСА_1 /а.с.21/.

20.06.2013 року між Білоцерківською міською радою та ФОП ОСОБА_1 /орендар/ укладено договір оренди землі № 56, за яким в оренду передано земельну ділянку під розміщення виробничо-складських, адміністративних приміщень площею 0,5993 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, нежитлова будівля літ. «З», а 04.07.2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди вказаної вище земельної ділянки за ОСОБА_1

Наведене стверджується копією договору оренди та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с.22-24/.

В судовому засіданні встановлено, що 29.05.2017 року головним спеціалістом відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради Юрчиком О.В. на підставі направлення № 5 від 22.05.2017 року проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ФОП ОСОБА_1

Як вбачається з цього акту, під час перевірки виявлені такі порушення: на земельній ділянці по АДРЕСА_1, яка використовується на підставі договору оренди ФОП ОСОБА_1, виявлено об'єкт незавершеного будівництва, а саме: складські приміщення розмірами 43,00 х 4,00 м, 6,50 х 8,20 м, 8,20 х 6,50 м, 9,37 х 12,80 м, роботи по зведенню складських приміщень виконуються ФОП ОСОБА_1 без розробленої та затвердженої в установленому законодавством порядку проектної документації та без документу, що надає право на виконання будівельних робіт /без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт/; замовником будівництва не забезпечено здійснення авторського та технічного нагляду на об'єкті будівництва; на момент проведення перевірки об'єкт будівництва експлуатується без введення його в експлуатацію, чим порушено вимоги ст.ст.29, 31, 34, 36, ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.11 Закону України «Про архітектурну діяльність», що слідує з копії цього акта /а.с.26/.

За результатами проведеної перевірки головним спеціалістом відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради Юрчиком О.В. винесено припис № С-3105/5/1 та припис № С-2905/5/2 від 29.05.2017 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил до 30.12.2017 року та про зупинення будівельних робіт з моменту вручення припису /а.с.27-28/.

Одночасно 29.05.2017 року головним спеціалістом відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради Юрчиком О.В. складено щодо позивача протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності № № 1-Л-З-2905/5/1, 1-Л-З-2905/5/2, 1-Л-З-2905/5/3, 1-Л-З-2905/5/4 /а.с.29-31/.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі вказаних вище акта перевірки, приписів та протоколів т.в.о начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білоцерківської міської ради Дорогань В.Л. винесено 07.06.2017 року постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № № З-0706/1, З-0706/2, З-0706/3, З-0706/4, згідно яких ФОП ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених абз. 3 п.4 ч.2 ст.2, п.8 ч.2 ст.2, п.7 ч.2 ст.2, абз.3 п.6 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено на нього штрафи у сумі 60 624 грн., 75780 грн., 60624 грн., 75780 грн., що стверджується копіями цих постанов /а.с. 37-40/.

Представники позивача вважають наведені вище постанови протиправними та такими, що винесені з порушенням вимог діючого законодавства.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

1) подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

3) виявлення факту самочинного будівництва об'єкта;

4) перевірка виконання суб'єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;

6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

В даному випадку позапланова перевірка проводилася згідно направлення № 5 від 22.05.2017 року, строк дії якого до 29.05.2017 року, на підставі виявлених фактів самочинного будівництва на засіданнях постійної комісії з питань земельних відносин та земельного кадастру, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам'яток, історичного середовища та благоустрою сесії Білоцерківської міської ради VII скликання /протоколи засідання № 80 від 31.03.2017 року та № 82 від 06.04.2017 року/, звернення комісії з питань земельних відносин та земельного кадастру, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам'яток, історичного середовища та благоустрою, протокольного доручення № 2-14-29 від 05.05.2017 року, про що зазначено в направленні /а.с.69/.

А тому посилання представників позивача на те, що позапланова перевірка проведена на підставі, яка не передбачена чинним на момент проведення перевірки законодавством, є необґрунтованими, оскільки нормами законодавства, на що вказано вище, підставою для проведення позапланової перевірки є в т.ч. виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, а в який спосіб та яким чином ці факти мають бути виявлені, діючим законодавством не врегульовано.

При цьому складання акту перевірки, приписів, протоколу посадовими особами органів державного архітектурно -будівельного контролю під час здійснення перевірки врегульовано нормами Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМ України від 23.05.2011 року № 533 / в редакції від 06.10.2015 року/.

Відповідно до п.7 цього Порядку строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Як вбачається з календаря на травень 2017 року, в направленні зазначено саме п'ять робочих днів - з 23.05.2017 року по 29.05.2017 року -строк для проведення позапланової перевірки згідно Порядку № 533, а тому твердження представників позивача про те, що перевірка проведена поза межами строку, вказаному в направленні, є необґрунтованими і не приймаються судом до уваги.

В оскаржуваних позивачем постановах вказується на порушення ст.ст. 29, 31, 34, 36, ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.11 Закону України «Про архітектурну діяльність», нормами яких, зокрема, передбачено, що для забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні особи, необхідно одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва; розробити проектну документацію на будівництво об'єктів; замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками; виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється; експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про архітектурну діяльність» під час будівництва об'єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд.

Технічний нагляд забезпечується замовником та здійснюється особами, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат.

Авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об'єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими ними особами.

Авторський нагляд здійснюється відповідно до законодавства та договору із замовником.

Порядок проведення авторського і технічного наглядів установлюється Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що позивача було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених абз. 3 п.4 ч.2 ст.2, п.8 ч.2 ст.2, п.7 ч.2 ст.2, абз.3 п.6 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» в редакції на 07.06.2017 року /на дату винесення оскаржуваних постанов/, правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Відповідно до ч.2 ст.2 вказаного Закону суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що

виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про

початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації /п.4/; експлуатація або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації /п.6/; незабезпечення замовником здійснення технічного нагляду у випадках, коли такий нагляд є обов'язковим згідно із

законодавством, - у розмірі тридцяти шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб /п.7/; незабезпечення замовником здійснення авторського нагляду у випадках, коли такий нагляд є обов'язковим згідно із законодавством, - у розмірі сорока п'яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб /п.8/.

Представники позивача в обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що в акті перевірки, приписах, протоколах та постановах не доведена сама подія правопорушення, не наводиться деталізація та не наводяться докази будівництва як такого.

Але у документах, які було складено за результатами перевірки, у постановах вказується на те, що на земельній ділянці по АДРЕСА_1, яка перебуває в користуванні позивача на підставі договору оренди, виявлено об'єкт незавершеного будівництва, а саме: складські приміщення розмірами 43,00 х 4,00 м, 6,50 х 8,20 м, 8,20 х 6,50 м, 9,37 х 12,80 м, тобто, деталізовано, які саме це об'єкти будівництва.

Позапланова перевірка проводилася за участі позивача, про що свідчить його підпис в акті перевірки, жодних зауважень щодо здійснення перевірки в акті позивачем не зазначено.

В судовому засіданні відповідачем надано фотоматеріали об'єктів будівництва за результатами перевірки /а.с.70-72/, що представники позивача вважають неналежними доказами, оскільки згідно Порядку № 553 в редакції на час проведення перевірки посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення перевірки мають право фіксувати процес проведення перевірки з використанням аудіо- та відеотехніки.

Але цим Порядком не заборонено також фіксування результатів перевірки за допомогою фотографування.

Крім того, за приписами ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Самі представники позивача надають суду фотографії об'єктів /а.с.73-75/, вказуючи на те, що це об'єкти, які розташовані на земельній ділянці, що перебуває в користуванні позивача.

За ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з частиною першою статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Таким чином, наявність однієї з умов, визначених у статті 376 Цивільного кодексу України, є підставою для ствердження, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідачем надано суду докази того, що на земельній ділянці, яку використовує на підставі договору оренди позивач, знаходяться об'єкти будівництва, які деталізовано в складених за результатами перевірки документах; як вбачається зі змісту договору оренди землі, який було підписано позивачем, на переданій йому в оренду земельній ділянці такі об'єкти незавершеного будівництва відсутні; ні під час проведення перевірки, ні під час розгляду справи в суді, позивачем та його представниками не було надано жодних дозвільних документів на будівництво тих об'єктів, які розміщені на земельній ділянці та які використовуються позивачем під час здійснення підприємницької діяльності.

Тобто, доказів на обґрунтування позовних вимог щодо відсутності в діях позивача складу правопорушень, за які його піддано стягненню у вигляді штрафів, суду не надано.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» у разі вчинення суб'єктами містобудування двох або більше

правопорушень штрафи накладають за кожне вчинене правопорушення окремо.

Не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і посилання представників позивача на те, що позивач не може бути суб'єктом відповідальності на вказані правопорушення, оскільки він не є ні замовником, ні підрядником будівництва.

За ч.2 ст.4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» суб'єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Відповідно до ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» замовником будівництва є фізична чи юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку для забудови чи володіє на законних підставах об'єктом будівництва, на якому має намір виконувати будівельні роботи.

Як було встановлено судом, на земельній ділянці, яку надано саме в користування позивачу на підставі договору оренди № 56 від 20.06.2013 року, виконуються будівельні роботи, доказів того, що ці будівельні роботи виконуються іншими особами відповідно до дозвільних документів, суду надано не було.

З врахуванням всього вищенаведеного суд вважає, що позивача, як суб'єкта містобудування, правомірно було притягнуто до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а відповідач при винесенні оскаржуваних постанов діяв у спосіб, в межах повноважень та у відповідності з вимогами чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини.

А тому підстав для скасування оскаржуваних постанов суд не вбачає.

Керуючись Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Законом України «Про архітектурну діяльність», Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою КМ України від 23.05.2011 року № 533 / в редакції від 06.10.2015 року/, ст.ст. 2,6, 17,18, 69, 70, 72, 159-163, 185,186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А. М. Дмитренко