Справа № 766/4547/17
Суддя: Гаврилов Д. В.
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №766/4547/17
Пров. №2-а/766/1564/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2017

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючий суддя - Гаврилов Д.В.,

секретар - Рєпа А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комісії з ліквідації Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі та Головного Управління Пенсійного фонду в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до Комісії з ліквідації управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі та Головного Управління Пенсійного фонду в Херсонській області, в якому просила:

-визнати протиправною відмову Комісії з ліквідації Управління ДПтС України в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі у направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років та зобов'язати Комісію з ліквідації Управління ДПтС України в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі направити документи, перелік яких визначений "Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій" відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", затвердженим Постановою Правління ПФУ № 3-1 від 30.01.2007 року до Головного управління ПФУ в Херсонській області для призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_1;

-визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити та виплатити ОСОБА_1 довічну пенсію за вислугу років, з наступного дня після звільнення з Управління ДПтС України в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі;

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідно до наказу № 268/ОС-16 від 21.12.2016 року її було звільненого зі служби в органах ДКВС України на підставі ч. 5 ст. 23 ЗУ "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" та п. 4 ч. 1 ст.77 ЗУ "Про національну поліцію", у зв'язку із скороченням штатів з 31.12.2016 року. Вислуга років на день звільнення у пільговому обчисленні становила 29 років 04 місяці 04 дні.

Наказом № 14/ОС-17 від 09.02.2017 року внесено зміни до пункту наказу ДПтС України від 21.12.2016 року № 268/ОС-16 у частині звільнення, а саме вислугу років на день звільнення встановлено - 26 років 04 місяці 01 день.

Після чого позивач звернулась до начальника управління ДПтС України в Херсонській області, АР Крим м. Севастополя із заявою про надання вказівки працівникам ДПтС України в Херсонській області, АРК м. Севастополь підготувати та направити до УПФУ необхідні документи на призначення пенсії відповідно до вимог ЗУ від 09.04.1992 року за №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", однак їй було відмовлено в задоволені заяви, з підстав відсутності законних підстав.

В подальшому, 02.02.2017 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із проханням про призначення пенсії на пільгових умовах. Однак, позивачу роз'яснено, що право на пенсію у останньої відсутнє в силу вимог ст. 12 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової служби, та деяких інших осіб". Крім того роз'яснено, що згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30 січня 2007 року заяви про призначення пенсій за вислугу років особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію відповідно до зазначеного Закону, подаються цими особами до ГУ ПФУ через уповноважені структурні підрозділи, міністерства чи відомства, з якого особа була звільнена зі служби. Вважає, що вказаний лист є фактично відмовою у призначенні пенсії.

Підставою вказаних вище позовних вимог ОСОБА_1 зазначає те, що пп. "г" п. 3 Постанови КМУ від 17.07.1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" передбачене пільгове обчислення вислуги років для призначення пенсії, а тому вважає відмову відповідачів у ненаправленні подання та не призначенні пенсії незаконною.

Позивач ОСОБА_1 та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача Комісії з ліквідації управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі подала до суду письмові заперечення на адміністративний позов. У судових засіданнях заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача Головного Управління Пенсійного фонду в Херсонській області подала до суду письмові заперечення на адміністративний позов. У судових засіданнях заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши думки учасників судового процесу, розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до наказу № 268/ОС-16 від 21.12.2016 року полковника внутрішньої служби ОСОБА_1, начальника відділу по роботі з персоналом Управління ДПтС України в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі, звільнено зі служби в ДКВС України на підставі ч. 5 ст. 23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" та п. 4 ч. 1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію", у зв'язку із скороченням штатів, з 31.12.2016 року.

Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні становить 19 років 02 місяці 16 днів, у пільговому обчисленні - 29 років 04 місяці 04 дні.

Наказом № 14/ОС-17 від 09.02.2017 року внесено зміни до пункту наказу ДПтС України від 21.12.2016 року № 268/ОС-16 у частині звільнення, а саме вислугу років на день звільнення встановлено - 26 років 04 місяці 01 день.

01.02.2017 року позивач звернулася до Комісії з ліквідації Управління ДПтС України в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі із заявою про направлення документів до органів пенсійного фонду щодо призначення пенсії за вислугою років у пільговому обчисленні.

Листом № 23/4-59 від 13.02.2017 року позивачу відмовлено у направленні документів до органів пенсійного фонду для призначення пенсії за вислугою років, у зв'язку із відсутністю підстав для оформлення подання про призначення пенсії за вислугою років у календарному обчисленні.

02.02.2017 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із проханням про призначення пенсії на пільгових умовах.

Листом № 15/К-99-1 від 14.02.2017 року позивачу роз'яснено, що право на пенсію у останнього відсутнє в силу вимог ст. 12 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової служби, та деяких інших осіб". Крім того роз'яснено, що згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб",

затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30 січня 2007 року заяви про призначення пенсій за вислугу років особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію відповідно до зазначеного Закону, подаються цими особами до ГУ ПФУ через уповноважені структурні підрозділи, міністерства чи відомства, з якого особа була звільнена зі служби.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначені положеннями ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Згідно пункту "б" ст.1-2 ЗУ" Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Умови призначення пенсій за вислугу років визначені ст. 12 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Згідно з пунктом "а" ст. 12 вказаного Закону, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 1-2 цього Закону незалежно від віку, якщо вони звільнені з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем-1, на момент звільнення зі служби позивач мала вислугу років в календарному обчислені - 19 років 02 місяці 16 днів, у пільговому обчислені 26 років 04 місяці 01 день.

Правильність проведення розрахунків вислуги років позивачем не оскаржувалась.

Аналізуючи норми ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", колегією суддів встановлено, що ні в ст.12, ні в ст.17 цього Закону не вказано, що пенсію за вислугу років можна призначати особам при наявності вислуги, обчисленої на пільгових умовах. Тоді, як вказаними нормами чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності певних календарних років, та міститься виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років.

Доводи позивача з приводу того, що в даному випадку для призначення їй пенсії за вислугу років підлягає застосуванню Постанова КМУ "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" від 17 липня 1992 року № 393, якою позивачу для призначення пенсії за вислугою років має зараховуватися пільговий стаж - 26 років 04 місяці 01 день є безпідставними, оскільки, згідно ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, приписи п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 суперечать приписам п. "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, а відтак, застосуванню підлягає саме Закон № 2262-ХІІ, оскільки, у відповідності до ч. 4 ст. 9 КАС України, має вищу юридичну силу.

Дана правова позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14 квітня 2017 року №750/9775/16-а (К/800/12047/17).

Крім того, 08.07.2011 року ВРУ ухвалено Закон "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", згідно з приписами якого внесено зміни до ЗУ

"Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в частині визначення вислуги років для призначення пенсій, а саме, на відміну від попередньої редакції, вислуга років для призначення пенсій визначається виключно в календарному обчисленні.

В той же час, залишення поняття обчислення вислуги років на пільгових умовах в Порядку №393 обумовлено тим, що вказане пільгове обчислення вислуги років має правове значення для інших правовідносин. Зокрема, для визначення статусу ветерану органів ДКВСУ, органів внутрішніх справ та військової служби. Так, норми ст. 5 ЗУ "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" визначають, що ветеранами військової служби (органів внутрішніх справ) є особи, які бездоганно прослужили на військовій службі 20 і більше років у календарному обчисленні або 25 і більше років у пільговому обчисленні і звільненні з військової служби у зв'язку з реформуванням Збройних Сил України.

Судом встановлено, що згідно Закону № 2262-ХІІ пільгова вислуга років враховується при визначенні розміру пенсії за вислугу років на підставі ст. 13 Закону, оскільки у вказаній статті відсутня пряма вказівка на календарні роки, тоді як ст. 12 Закону містить пряму вказівку, що умовами для призначення пенсії за вислугу років є наявність у особи на день звільнення саме календарних років вислуги.

Таким чином, суд погоджується із доводами відповідача-1, що вислуга років позивача станом на день її звільнення (31.12.2016 року) у календарному обчисленні становить 19 років 02 місяці 16 днів, що не є достатнім періодом для призначення пенсії за вислугу років у відповідності до Закону № 2262-ХІІ.

Щодо посилань позивача на наявність законодавчого обов'язку відповідача-1 у будь-якому випадку за заявою працівника здійснювати підготовку та подання до органів пенсійного фонду матеріалів для призначення пенсії, суд зазначає, що законом, який регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, є ЗУ "Про звернення громадян". Вказаний закон забезпечує громадянам України можливості для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Згідно ст.1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади відповідно до їх функціональних обов'язків із заявою, клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Порядок розгляду звернень громадян визначено у розділі ІІ вказаного Закону. Так, відповідно до ст. 15 органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань) зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон та викладенням мотивів відмови.

Отже, ЗУ "Про звернення громадян" надає альтернативну можливість суб'єкту владних повноважень при розгляді заяви (клопотання) приймати рішення про задоволення або відмову у задоволенні прохання.

Абзацом 1 п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на який посилається позивач як на обов'язок відповідача вчинити певні дії, визначено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України а Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, через уповноважені структурні підрозділи Державної пенітенціарної служби України.

Тобто, встановлений зазначеним Порядком обов'язок щодо оформлення документів для призначення пенсії в розумінні ЗУ "Про звернення громадян" не є імперативним та уповноважений структурний підрозділ готує необхідний пакет документів виключно за наявності підстав та права у особи на пенсійне забезпечення.

Як встановлено судом, вислуга років позивача станом на день її звільнення (31.12.2016 року) у календарному обчисленні становила 19 років 02 місяці 16 днів, що не є достатнім періодом для призначення пенсії за вислугу років у відповідності до Закону № 2262-ХІІ, а тому відмова відповідача-1 у оформленні подання про призначення пенсії за вислугою років та направлення документів до органів пенсійного фонду в даному випадку є правомірною.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволені позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання її копії.

СуддяД. В. Гаврилов