Справа № 823/734/17
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/734/17 Головуючий у 1-й інстанції: Гарань С.М. Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

Іменем України

19 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Ганечко О.М. Коротких А.Ю.

при секретарі Архіповій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, податкового керуючого Манузіної О.В. про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області та податкового керуючого Манузіної О.В., про: визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області від 15 березня 2017 року № 398 «Про призначення податкового керуючого»; визнання неправомірними дії податкового керуючого Манузіної О.В. із опису майна фізичної особи - підприємця ОСОБА_2; визнання протиправним та скасування акту опису майна від 27 квітня 2017 року № 133/23-00-17-027, який був складений податковим керуючим Манузіною О.В.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_2, звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З досліджених судовою колегією матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) зареєстрована, як фізична особа підприємець 25 травня 1995 року та перебуває на обліку, як платник податків та зборів до бюджету в Державній податковій інспекції у м. Черкасах.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у Черкаській області на підставі ст.ст. 89, 91, 92, 94, 95 Податкового кодексу України, п.2.1 розділу ІІ Порядку призначення та звільнення, а також функції та повноваження податкового керуючого наказом від 15 березня 2017 року № 398 призначило фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 податкового керуючого - Манузіну О.В.

27 квітня 2017 року податковим керуючим позивача був складений акт опису майна останнього № 133/23-00-17-027.

Вважаючи дії Головного управління Державної фіскальної служби по призначенню податкового керуючого, а також дії податкового керуючого по складанню акту опису майна протиправними, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані дії та рішення відповідача є законними і обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з такими висновками, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до п. 57.3 ст.57 ПК України, в разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

В разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 59.1. ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Разом з тим, відповідно п. 38.1. ст. 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

За правилами п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Згідно з п. 88.1 ст. 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Пунктами 89.1, 89.2 ст. 89 Податкового кодексу України передбачено, що право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Відповідно до п. 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Відповідно до п. 91.1, 91.3, 91.4 ст. 91 Податкового кодексу України керівник контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків, що має податковий борг, призначає такому платнику податків податкового керуючого. Податковий керуючий повинен бути посадовою (службовою) особою контролюючого органу. Податковий керуючий має права та обов'язки, визначені цим Кодексом.

Податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов'язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

У разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу (п. 89.4 ст. 89 Податкового кодексу України).

З наведеного вбачається, що податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу і призначення податкового керуючого приймаються податковим органом виключного до платника податків, у якого наявна податкова заборгованість. Крім того, податковий керуючий наділений повноваженнями здійснити опис майна у податкову заставу, а у разі не подання платником податків документів, необхідних для такого опису, складати акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу та акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень.

Матеріали справи свідчать про те, що за результатами адміністративного оскарження та на підставі відповідного рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, Держаною податковою інспекцією у м. Черкасах 29 вересня 2016 року були винесені фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 податкові повідомлення рішення та вимога: № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 750 грн., з яких 600 грн. податкового зобов'язання та 150 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем військовий збір у розмірі 11974 грн. 40 коп. з яких 9579 грн. 51 коп. за податковими зобов'язаннями та 2394 грн. 89 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями; № (вимога) про сплату недоїмки по єдиного внеску, штрафам та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 176214 грн. 88 коп.

Крім цього, податковим органом були залишені без змін податкові повідомлення-рішення від 11 серпня 2016 року: № про збільшення суми грошового зобов'язання у сумі 510 грн. 00 коп. за платежем адміністративного штрафу та інших штрафних санкцій; № про збільшення суми грошового зобов'язання у сумі 239229 грн. 86 коп., з яких 191383 грн. 89 коп. податкового зобов'язання та 47845 грн. 97 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями, зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування; № про збільшення суми грошового зобов'язання у сумі 2823 грн. 99 коп., з яких за основним платежем 2259 грн. 19 коп. та 564 грн. 80 коп. штрафних (фінансових) санкцій (штрафами) і сплати військового збору.

Вищевказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем до Черкаського окружного адміністративного суду (адміністративна справа № 823/1442/16), який своєю постановою від 21 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2017 року відмовив в задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в повному обсязі.

Відповідно, суми зобов'язань за вказаними рішеннями набули статусу узгоджених 11 січня 2017 року, внаслідок прийняття рішення Київським апеляційним адміністративним судом.

Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви та апеляційної скарги позивач зазначила, що станом на час прийняття спірного наказу про призначення податкового керуючого у неї був відсутній податковий борг, в зв'язку з неузгодженістю вищевказаних податкових зобов'язань. На переконання позивача такі зобов'язання стали узгодженим лише 29 березня 2017 року після прийняття Київським апеляційним адміністративним судом рішення у справі № 823/124/17.

Матеріали справи свідчать про те, що ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 26 січня 2017 року було відкрито провадження у справі № 823/124/17 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної робити управління податків і зборів з фізичних осіб Державної податкової інспекції у м. Черкасах Дяченко К.В., першого заступника начальника Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області Тарана Д.П. про визнання неправомірними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання протиправною та скасування вимоги.

Серед заявлених позовних вимог позивач зокрема просила суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: від 11 серпня 2016 року № , № , № , № ; від 29 вересня 2016 року № , № , а також вимогу № .

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2017 року у справі № 823/124/17, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2017 року, адміністративний позов залишено без розгляду в зв'язку з повторним неприбуттям позивача до зали судового засідання без поважних причин.

Враховуючи зазначені обставини та той факт, що розгляд справи № 823/124/17 по суті заявлених вимог не відбувся, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що суми за податковими повідомленнями від 11 серпня 2016 року, а також від 29 вересня 2016 року набули статусу узгоджених саме 11 січня 2017 року після прийняття судом апеляційної інстанції рішення у справі № 823/1442/16, а тому твердження позивача про їх узгодженість з 29 березня 2017 року є безпідставними та необґрунтованими.

Наполягаючи на оскарженні судового рішення позивач також зазначала, що спірний наказ прийнято не уповноваженою особою. На переконання позивача, оскільки вона перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у м. Черкасах, то призначення податкового керуючого, як працівника Головного управління ДФС у Черкаській області є незаконним.

Разом з тим, колегією суддів вказані доводи позивача не приймаються до уваги, з огляду на наступне.

01 січня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII, яким викладено в новій редакції ст.19 ПК України та обмежено функції Державних податкових інспекцій.

Ст. 193 Податкового кодексу України визначені функції державних податкових інспекцій, зокрема передбачено, що останні: здійснюють сервісне обслуговування платників податків; здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням; формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом.

Відповідно, Державна податкова інспекція у м. Черкасах з 01 січня 2017 не являється контролюючим органом в розумінні положень Податкового кодексу України.

Під час розгляду справи з'ясовано, що з метою практичного виконання ст.ст. 89, 91, 92, 94, 95 Податкового кодексу України, начальником Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області було наказано робочій групі з організації роботи Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, яка створена відповідно до наказу від 18 січня 2017 року № 43 призначити податкових керуючих для суб'єктів господарювання, по яким виник податковий борг.

У разі наявності у платника податків податкового боргу керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків, що має податковий борг, призначає такому платнику податкового керуючого. Податковий керуючий повинен бути посадовою (службовою) особою контролюючого органу. Податковий керуючий має права та обов'язки, визначені цим Кодексом (ст. 91 Податкового кодексу України)..

Враховуючи, що позивач зареєстрована на території Черкаської області, то контролюючим органом до якого перейшли відповідні функції Державної податкової інспекції у м. Черкасах є Головне управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, керівник якого саме і прийняв рішення про призначення податкового керуючого.

У відповідності до п. 91.3 ст.91 Податкового кодексу України, податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов'язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

Вищевказане свідчить, що опис майна у податкову заставу, як дія є виконанням податковим керуючим своїх посадових обов'язків, тобто є службовою діяльністю, яка не створює правових наслідків та не може визнаватись протиправною, оскільки належним способом захисту порушеного права в даному випадку має бути оскарження саме акту опису майна, а не дії по його складанню.

Враховуючи, що позивачем на момент судового розгляду справи не надано суду доказів щодо відсутності у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 податкового боргу, то начальником Головного управління Державної фіскальної служби було правомірно видано наказ про призначення позивачеві податкового керуючого, який з урахуванням положень ст. 91 Податкового кодексу України обґрунтовано склав акт опису майна позивача у податкову заставу.

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в межах спірних правовідносин відповідач діяв на підставі та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 26 липня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Ганечко О.М.

Коротких А.Ю.

Повний текст ухвали виготовлено 19 вересня 2017 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Коротких А. Ю.

Ганечко О.М.