Справа № 335/4511/17
Суддя: Соболєва І. П.
Дата ухвалення: 2017-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/4511/17 2-а/335/197/2017
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 вересня 2017 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Соболєвої І.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа Управління патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови від 1 квітня 2017 р. серії АР № 158833 у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до інспектора 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови від 01.04.2017 серії АР № 158833 у справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якого зазначила, що постановою відповідача серії АР № 158833 від 01.04.2017 її визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень за те, що вона 31.03.2017 о 16:46 год. в м. Запоріжжі на перехресті вул. Набережна магістраль та вул. Запорізька, керуючи транспортним засобом «OPEL ASTRA» здійснила поворот ліворуч зі смуги де дозволено рух тільки прямо, чим порушила вимоги п. 5.16 Правил дорожнього руху України (додаток 1). Позивач з вказаною постановою у справі про адміністративне правопорушення не погоджується з таких підстав. Так, відповідач проігнорував ту обставину, що за кермом автомобіля який здійснював поворот, знаходилась не позивач, а інша особа, яка управляла транспортним засобом. ОСОБА_1 не могла керувати автомобілем за станом здоровя. Однак, відповідач побачивши це, навмисно повернув відеокамеру до землі, і коли ця особа відійшла від автомобілю, то направив камеру на ОСОБА_1 яка вийшла з пасажирського сидіння, та залишилася біля авто. Також вказує на ряд процесуальних порушень з боку відповідача.

Просила суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалю судді від 10.04.2017 про відкриття провадження у справі до участі у даній адміністративній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено Управління патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність.

Представник позивача адвокат ОСОБА_3 позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні, яке відбулось 19.06.2017 проти позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позову, що зафіксовано на технічному носії звукозапису судового засідання та відображено у журналі судового засідання.

Відповідач та третя особа у судове засідання, яке відбулось 08.09.2017 не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази, причин неявки суду не повідомили, письмових заперечень або доказів на підтвердження правомірності прийнятої постанови суду не надали.

Оскільки у судове засідання прибули не всі учасники процесу, суд з урахуванням приписів ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України вважав за можливе розглянути справу за відсутності вказаних осіб в порядку письмового провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до змісту постанови про адміністративне правопорушення від 01.04.2017 серії АР № 158833 прийнятої відповідачем, 31.03.2017 о 16:46 год. в м. Запоріжжі на перехресті вул. Набережна магістраль та вул. Запорізька, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «OPEL ASTRA», здійснила поворот ліворуч зі смуги де дозволено рух тільки прямо.

Своїми діями позивач порушила вимоги п. 5.16 Правил дорожнього руху України (додаток 1), чим скоїла правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 гривень.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 5.16 Правил дорожнього руху України дорожній знак «Напрямки руху по смугах» показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Таким чином, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП настає у разі порушення водієм порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Відповідачем не надано суду доказів того, що позивач, керуючи транспортним засобом «OPEL ASTRA», здійснила поворот ліворуч зі смуги де дозволено рух тільки прямо, чим порушила вимоги п. 5.16 Правил дорожнього руху України.

Поряд із цим, позивач вказує у позові, що вона не порушувала вимог п. 5.16 Правил дорожнього руху України та взагалі не керувала транспортним засобом за викладених у спірній постанові обставин, оскільки перебувала на лікарняному, та знаходилась в автомобіля в якості пасажира, що підтверджується листком непрацездатності серії АДГ № 618154. Ці твердження позивача відповідними доказами відповідачем спростовані не були.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем пояснення позивача не були спростовані, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в силу вимог ч. 2 ст. 71 КАС України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються і повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії, бездіяльність відповідача суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач, їх не спростує, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача, і вважає за можливе покласти їх в основу як докази тих обставин, що ОСОБА_1 не порушувала вимог п. 5.16 Правил дорожнього руху України, не керувала транспортним засобом за викладених у спірній постанові обставин.

Що стосується посилання позивача на процесуальні порушення розгляду справи про адміністративне правопорушення з боку відповідача, то відповідачем також суду не надано доказів дотримання ним передбаченої законом процедури розгляду справи.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності прийнятої постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, внаслідок чого дана постанова підлягає скасуванню, а позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69 71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 171-2, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 158833 від 1 квітня 2017 року прийняту інспектором 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 255 (двісті пятдесят пять) гривень 00 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.П. Соболєва