Справа № 642/4538/16-а
Суддя: Гримайло А. М.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 642/4538/16-а
Провадження № 2а/642/429/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2017 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Гримайло А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дії, -

В С Т А Н О В И В:

22 липня 2016 р. ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом, в якому просить: визнати протиправними дії (бездіяльність) ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення у довідку про додаткові види грошового забезпечення, які позивач отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби: грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні; визнати протиправними дії (бездіяльність) головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиконання завдань покладених на нього п.п.1,3 п.4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затверджене Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 щодо здійснення контролю за призначенням і виплатою пенсії позивачу; визнати протиправними дії (бездіяльність) головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обчислення розміру та виплати позивачу пенсії з грошового забезпечення без урахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, які позивач отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; зобов`язати Харківській обласний військовий комісаріат подати до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про додаткові види грошового забезпечення, які позивач отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, яка містить: грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію, одноразову грошову допомогу при звільненні; зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області після отримання від ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про додаткові види грошового забезпечення, які позивач отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, призначити та виплачувати позивачу пенсію в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення, до складу якого включені грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразова грошова допомога, які позивач отримав протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату ОСОБА_1 недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.06.2013 р.; зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення , що передбачено ч.1 ст.267 КАС України; у разі необхідності вийти за межі заявлених вимог для повного захисту прав та інтересів позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проходив дійсну військову службу в Збройних Силах України з 05.08.1980 р. Наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 17.05.2013 р. № 324- о/е звільнений з військової служби у запас за станом здоров`я з 31.05.2013 р.

Після звільнення з військової служби Головним Управлінням Пенсійного Фонду України в Харківській області позивачеві призначено пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (2262-ХП) у розмірі 80% грошового забезпечення з 01.06.2013 р. довічно.

При цьому, Харківській обласний військовий комісаріат не вказав у довідці, яка надана до ГУ ПФУ та на підставі якої розраховувався розмір пенсії, додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії - грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразову грошову допомогу при звільненні.

В свою чергу ГУ ПФУ не включило до грошового забезпечення, з якого обчислений розмір пенсії позивача, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразову грошову допомогу при звільненні.

14.06.2016 р. позивач звернувся до ГУ ПФУ з заявою про врахування при обчисленні розміру його пенсії грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомога для вирішення соціально -побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, які позивач отримував під час проходження військової служби. Але ГУ ПФУ листом від 23.06.2016 року за № 10018-14/20 відмовив позивачу в задоволенні його заяви з посиланням на рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2015 від 13.05.2015 р., згідно якого «в положеннях першого речення частини третьої статті 63 Закону перелік нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, який включає надбавки, доплати, підвищення, є вичерпним». Позивач вважає дані дії відповідачів протиправними та такими, що порушують його права.

Представник відповідача Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області в судове засідання з`явився та надав письмові заперечення на позов, які містяться в матеріалах справи та просили відмовити в задоволені позову в повному обсязі на підставах зазначених в запереченнях.

Представник Харківського обласного військового комісаріату в судове засідання з`явився, проти позову заперечували посилаючись на те, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22 грудня 2010 року № 1170 та Листа Пенсійного фонду України від 17 січня 2001 року №691/03-30 на суми виплат індексації грошового забезпечення та вихідну допомогу при звільненні, які отримав ОСОБА_1 єдиний внесок на загально обов`язкове державне-соціальне страхування не нараховувалось.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка, чи вчинені дії суб`єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч.1ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Судом встановлено, що позивач проходив дійсну військову службу в Збройних Силах України з 05.08.1980 р. Наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 17.05.2013 р. № 324- о/е звільнений з військової служби у запас за станом здоров`я з 31.05.13 р.

Після звільнення з військової служби Головним Управлінням Пенсійного Фонду України в Харківській області (далі за текстом ГУ ПФУ) позивачеві призначено пенсію за вислугу років згідно Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (226ї-ХП) (далі - Закон 349 2262-ХЦ) у розмірі 80% грошового забезпечення з 01.06.2013 р. довічно.

При цьому, ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі за текстом ІНФОРМАЦІЯ_3 ) не вказав у довідці №219/ВФСЗ-1 від 10.06.2013 року, яка надана до ГУ ПФУ та на підставі якої розраховувався розмір пенсії, додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, з яких було сплачено страхові внески, а в свою чергу ГУ ПФУ не включило до грошового забезпечення, з якого обчислені розмір пенсії позивача, ці виплати.

14 червня 2016 р. позивач звернувся до ГУ ПФУ з заявою про врахування при обчисленні розміру його пенсії грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомога для вирішення соціально - побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, які позивач отримував під час проходження військової служби. Але ГУ ПФУ листом від 23.06.2016 року за № 10018-14/20 відмовив позивачу в задоволенні його заяви з посиланням на рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2015 від 13.05.2015 р., згідно якого «в положеннях першого речення частини третьої статті 63 Закону перелік нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, який включає надбавки, доплат, підвищення, є вичерпним».

У відповідності до ст.43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно абз. 2 п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, врахування видів грошового забезпечення залежить від того чи сплачувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Якщо такі внески сплачувалися, то пенсіонер має право на включення у розрахунок пенсії грошового забезпечення, з якого такі внески утримані.

Частинами 1, 2 ст. 9 Закону № 2011-XII встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Положеннями ст. 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до преамбули Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262-XII) цей Закон спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Тобто незалежно від дати призначення пенсії розмір пенсії осіб які мають право на пенсію відповідно до Закону № 2262-12 при інших рівних умовах (посада, військове звання, вислуга років тощо) повинен бути обчислений за єдиними нормами та умовами.

Відповідно до преамбули Закону № 2262-XII держава гарантує перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» від 04.04.2006 р., який набрав чинності 29.04.2006 р., в Закон № 2262-XII були внесені зміни і згідно пункту 5 Прикінцевих положень зазначеного Закону з метою створення фінансових можливостей в державі для вирівнювання розмірів пенсій, призначених звільненим зі служби в різні періоди військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" (2262-12), незалежно від часу звільнення їх у запас або у відставку і ліквідації існуючої диспропорції в розмірах таких пенсій, ввести мораторій на розширення військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяким іншим особам, які перебувають на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, нових додаткових щомісячних видів грошового забезпечення. Кабінет Міністрів України повинен забезпечити прийняття нормативно-правових актів щодо підвищення грошового забезпечення військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяким іншим особам (посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, процентної надбавки за вислугу років) за рахунок рівноцінної заміни сплачуваної їм щомісячної надбавки в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років).

На виконання зазначеного Закону Кабінету Міністрів України прийняв постанову від 07.11.2007 р. № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі Постанова № 1294). Зазначена постанова набула чинності з 01.01.2008 року.

Згідно п. 1 Постанови № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Таким чином Постановою № 1294 було змінено структуру грошового забезпечення військовослужбовців.

П.3 постанови Кабінету Міністрів від 07.11.2007 р. № 1294 упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців. Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25) до одноразових віднесені: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений ст. 9-1 Закону № 2011-XII), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби. Законом №2011-XII також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (ч.1 ст.10-1 цього Закону). Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені Постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міноборони від 11.06.2008 р. № 260 (зареєстровано в Мінюсті 14.07.2008 р. за № 638/15329; далі - Інструкція). Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міноборони виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міноборони (п.п. 3 п. 5 Постанови № 1294, п.п. 33.1, 33.3 п. 33 розділу XXXIII Інструкції).

Враховуючи, що грошова допомога на оздоровлення та щомісячна додаткова грошова винагорода є додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» входять до складу грошового забезпечення військовослужбовців, та з них сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, позовні вимоги в частині перерахунку пенсії позивача з урахуванням вказаних видів грошового забезпечення підлягають задоволенню.

За змістом п. 2 розділу І Переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 року №1170, до вказаних у переліку виплат відноситься одноразова допомога військовослужбовцям при звільненні з військової служби.

Як вбачається із довідки від 07.09.2017 року №922 ВФЗ, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1170 від 22.12.2010 року з на суми виплат індексації грошового забезпечення та вихідну допомогу при звільненні ОСОБА_1 з військової служби, внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не утримувався.

Оскільки з суми виплат індексації грошового забезпечення та з грошової допомоги при звільненні внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не утримується, то ця допомога не підлягає включенню у розрахунок пенсії із грошового забезпечення позивача, а тому позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Також судом враховується правова позиція Верховного суду України, висловлена у постанові від 10.03.2015 року у справі №21-70а15, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Згідно ч.3 ст.1-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до преамбули Закону №2262-XII держава гарантує перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення.

Згідно ч. 3 ст. 63 Закону № 2262-XII (в редакції чинною на час спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до преамбули Закону №2262-XII зазначений Закон спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

На думку суду, позиція відповідачів по даній справі не відповідає наведеному принципу єдності умов пенсійного забезпечення військовослужбовців, оскільки, позивач по справі поставлений у нерівні умови у порівнянні з військовослужбовцями відповідної категорії, що вийшли на пенсію після набуття чинності постанови КМУ від 07.11.2007 р. № 1294 та змін у законодавстві та яким розмір пенсії визначається виходячи з розміру грошового забезпечення із урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції ратифіковані Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР. Протоколи № 12 та № 14 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ратифіковані Законом України "Про ратифікацію Протоколів № 12 та № 14 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" від 9 лютого 2006 року № 3435-IV.

Згідно ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

30.03.2006 року набрав чинності Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (№ 3477-IV). Відповідно ст. 2 зазначеного Закону рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. Застосування в Україні Конвенції та практики Суду врегульовано главою 4 Закону № 3477-IV. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини в категорії справ яка розглядається суд повинен керуватись принципом юридичної визначеності та відповідальності держави.

Як свідчить позиція Європейського Суду у справі Yvonne van Duym v. Home Office (Case 41/74 van Duym v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в цьому випадку це встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України (концепція схвалена у вступної частині, ч. 3 ст. 63 Закону № 2262-XII), держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Згідно ч.5 ст.19 Закону № 3477-IV Міністерства інші центральні органи виконавчої влади забезпечують систематичний контроль за додержанням у рамках відомчого підпорядкування адміністративної практики, що відповідає Конвенції та практиці Суду, що ГУ ПФУ не забезпечено.

В силу ст.244-2 КАС України суд враховує висновки Верховного Суду України висловлені у постанові від 24.04.2012 року по справі №21-84а12 згідно яких ч. 3 ст. 63 Закону №2262-12 (в редакції чинною на час спірних правовідносин) не вказує на рішення суб`єкта владних повноважень про зміну видів грошового забезпечення військовослужбовців як на підставу для перерахунку пенсії, а пов`язує її перерахунок з фактичною зміною видів грошового забезпечення.

Згідно абз. 2,4,5 п.2.8 Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України яка затверджена наказом Міноборони від 31.12.2014 № 937 та зареєстрована в Мінюсті 22.01.2015 р. за № 73/26518 на обласні військові комісаріати покладаються: - оформлення та подання до органів, що призначають пенсії, документів для призначення за Законом пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам сімей померлих військовослужбовців і осіб, звільнених з військової служби; - визначення розміру грошового забезпечення для обчислення і перерахунку пенсій органами, що призначають пенсії, відповідно до Закону, постанов Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" (зі змінами) та від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393" (зі змінами) і Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (зі змінами), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 (зі змінами). У разі якщо розмір грошового забезпечення на день призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей змінився, обласний військовий комісаріат складає довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій згідно з нормами, що діють на день призначення пенсії за відповідною посадою.

Згідно п.7 Постанови Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р. №3-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка погоджена з Міністерством оборони і зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 р. за №135/13402, для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи: - заява про призначення пенсії; - грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; - військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію); - документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом "б" статті 12 Закону (2262-12); - довідка МСЕК про визнання особи інвалідом; - копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); - довідка ВАТ "Ощадбанк" або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ "Ощадбанк"; - копія паспорта.

Згідно п. 4.4. Інструкції № 397 порядок оформлення та подання до органів, що призначають пенсії, документів для призначення та перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей викладено у розділі ІІІ Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей яке затверджено наказом Міністерства оборони України 14.08.2014 № 530 та зареєстровано в Мінюсті 20.10.2014 р. за № 1294/26071 (далі Положення № 530).

Відповідно до п. 3.1. зазначеного Положення оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та пенсій в разі втрати годувальника членам сімей померлих військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до Закону, а також визначення розміру грошового забезпечення, що враховується при обчисленні та перерахунках пенсій колишнім військовослужбовцям (крім колишніх військовослужбовців строкової військової служби), здійснюються уповноваженими органами Міністерства оборони України - обласними військовими комісаріатами згідно з постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 (далі - Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій).

Тобто до повноважень Харківського обласного військкомату входить визначення грошового забезпечення, що враховується при обчисленні та перерахунку пенсії позивачу.

Таким чином Харківській обласний військовий комісаріат зобов`язаний подати до ГУ ПФУ довідку про додаткові види грошового забезпечення позивача з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні.

Також суд приходить до висновку, що суд не може обмежувати судовим рішенням термін або строк виплати перерахованого розміру пенсії.

Щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк.

У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Тому виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання державної пенсії яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії. Вказана позиція відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду України від 19.03.2013 р. (справа № 21-53а13) та від 23.04.2012 р. (справа № 21-239а11).

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Так судом встановлено, що 14.06.2016 року, відповідно до положень ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, але 23.06.2016 року відповідач відмовив позивачу у задоволенні його заяви.

Таким чином вирішуючи питання з якого часу має бути здійснений перерахунок розміру пенсії позивача, суд зазначає, що із відповідною заявою апелянт звернувся до пенсійного органу 14 червня 2016 року з проханням витребувати довідку та зробити перерахунок з урахуванням певних видів доходу (грошового забезпечення), а тому, враховуючи приписи ч. 2 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перерахунок має бути вчинений за минулий час, але не більше ніж за 12 місяців з дня подання додаткових документів, тобто з 15 червня 2016 року.

Таким чином позовна вимога про зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області виплатити ОСОБА_1 своєчасно не виплачену частину основного розміру пенсії підлягає задоволенню з 15 червня 2016 року.

Згідно ч.1,4 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч.1 ст.267 КАС України, ч. 2 п. 10 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може під час прийняття постанови у справі. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 р. у справі "Класс та інші проти Німеччини", із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.

У зв`язку з тим, що для усунення порушення прав позивача відповідачі повинні вчинити певні дії, то вимоги позивача щодо встановлення судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачами до суду першої інстанції звіту про виконання судового рішення є законними, строк подачі звіту протягом одного місяця, з дня набрання постановою законної сили суд вважає розумним строком.

Згідно зі ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи, аналізу норм права щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців вбачається, що національне законодавство щодо пенсійного забезпечення осіб звільнених з військової служби не є чітким та узгодженим.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 14.10.2010 р. у справі "Щокін проти України") не відповідність національного законодавства вимозі "якості" закону, тобто вразі як що відповідне національне законодавство не було чітким та узгодженим та не забезпечувало адекватність захисту від свавільного втручання у майнові права заявника держава несе за це відповідальність.

Конституційний Суд України (рішення від 22.09.2005 р. № 5-рп/2005) наголосив, що невизначеність, нечіткість правової норми призводить до її неоднакового розуміння та тлумачення, що в практичній площині призводить до різного застосування. Така неврегульованість чи відсутність визначеності в діяльності органів державної влади щодо особи, зокрема забезпечення, додержання чи реалізації прав і свобод людини і громадянина, може мати негативні наслідки і призвести до сваволі. Визначеність правового регулювання має на меті запобігти будь-якому її прояву щодо особи.

Позовна вимога про визнання протиправними дії (бездіяльність) головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиконання завдань, покладених на нього п.п.1,3 п.4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затверджене Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 щодо здійснення контролю за призначенням і виплатою пенсії позивачу, не підлягає задоволенню, оскільки зазначений спосіб захисту не є належним у даній справі та не спрямований на відновлення прав або інтересів позивача.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ч.2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 : про визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо невнесення у довідку про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби: грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; визнання протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області щодо обчислення розміру та виплати ОСОБА_1 пенсії з грошового забезпечення без урахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 подати до ГУ ПФУ в Харківській області довідку про додаткові види грошового забезпечення з яких сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, яка містить: грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань; зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області після отримання від ІНФОРМАЦІЯ_4 довідки про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення з яких сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до складу якого включені грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, які позивач отримав протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області здійснити виплату ОСОБА_1 недоплаченої частини основного розміру пенсії з 15.06.2015 р.; зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області та ХОВК подати протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-112, 121,122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 183-2,185-186, КАС України, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ, Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. №45, постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» від 07.11.2007 р. №1294, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення у довідку про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби: грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань з яких сплачений єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обчислення розміру та виплати ОСОБА_1 пенсії з грошового забезпечення без урахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби.

Зобов`язати Харківській обласний військовий комісаріат подати до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про додаткові види грошового забезпечення з яких сплачений єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, яка містить: грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області після отримання від ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення, до складу якого включені грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, які позивач отримав протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату ОСОБА_1 недоплаченої частини основного розміру пенсії з 15.06.2015 року.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Зобов`язати ХОВК подати протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч.1 ст.267 КАС України.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч.1 ст.267 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м.Харковаі протягом десяти днів з дня її проголошення з надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Гримайло А.М.