Справа № 334/1173/17 (2-а/334/277/17)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 вересня 2017 рокусправа № 334/1173/17 (2-а/334/277/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, в якому просив:

- визнати протиправним дії пенсійного органу щодо відмови у призначенні пенсії за віком, передбаченої ст.9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з обчисленням її розміру, виходячи з середньої заробітної плати (доходу) в Україні, якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2014, 2015, 2016 роки);

- зобов'язати Відповідача призначити з 08.02.2017 року пенсію за віком, передбачену ст.9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з обчисленням її розміру, виходячи з середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2014,2015, 2016 роки).

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2017 року адміністративний позов було задоволено. Визнано протиправними дії Правобережного об'єднаного управлiння Пенсiйного фонду України м. Запорiжжя щодо відмови в призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком, передбаченої ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Зобов'язано Правобережне об'єднане управлiння Пенсiйного фонду України м. Запорiжжя призначити ОСОБА_2 пенсію за віком з 08 лютого 2017 року відповідно до ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три календарні роки, що передують року зверненню за призначенням пенсії за віком (2014,2015,2016 рр.).

Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та з 27.01.2012 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

08.02.2017 року Позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Запоріжжя від 16.02.2017 року в задоволенні заяви Позивача було відмовлено.

Вказана відмова була обґрунтована тим, що з 27.01.2012 року Позивачу було призначено пенсію за віком за Списком №2, обчислену за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у зв'язку з чим відсутні підстави для призначення пенсії за віком відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з обчисленням її розміру виходячи з середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2014-2016 роки).

Не погодившись з зазначеним рішенням пенсійного органу, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він звернувся вперше.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Приписами ч.1 ст.9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно ч.1 ст.10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно з ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що переведення з одного виду пенсій на іншу може бути здійснено в межах встановленого переліку пенсій.

Як свідчать встановлені обставини справи, 27.01.2012 року року Позивачу була призначена пенсія відповідно до ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В свою чергу, як вбачається з положень ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», нею регламентовано порядок призначення особам пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що пенсія за віком на загальних підставах та пенсія за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку розраховується відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а Закон України "Про пенсійне забезпечення" визначає лише право особи на пільгову пенсію.

Отже, виходячи з того, що Позивачу вже була призначена пенсія за віком, особливістю якої було наявність пільгових умов, а саме зменшення пенсійного віку, вимоги Позивача про обґрунтованість призначення йому пенсії за віком відповідно до "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є безпідставними.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає про безпідставність посилання Позивача на висновки Верховного суду України, викладеній у постанові від 29.11.2016 року, оскільки відображені в ній правовідносини та їх аналіз відрізняються від спірних правовідносин, а саме розглянуті Верховним судом України правовідносини стосувались переведення особи з пенсії за вислугу років, призначеної за Законом України «Про пенсійне забезпечення» на пенсію за віком згідно положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, аналізуючи встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2017 року була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про необхідність її скасування.

Керуючись ч.3 ст.160, ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2017 року - скасувати та прийняти нову.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко