Справа № 815/1627/16
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1627/16
УХВАЛА

19 вересня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Потоцької Н.В.

за участю секретаря Сердюк І.С.

сторін

представника заявника ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача за вхід. №23896/17 в порядку ч. 9 ст. 267 КАС України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду за вхід. № 23896/17 надійшла заява представника ОСОБА_3 про визнання протиправним рішення, вчиненого суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання постанови суду на користь позивача, а саме, заявник просить:

- визнати протиправним вчинене на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17 червня 2016 року у справі № 815/1627/16 рішення Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 15.09.2016 за № 31-15-0.6-14164/2-16 про відмову у наданні ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Василівської сільської ради Фрунзівського (Захарівського) району Одеської області (за межами населених пунктів);

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області виконати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 червня 2016 року у справі №815/1627/16 шляхом розгляду заяви/клопотання від 20 серпня 2015 року ОСОБА_3 та видання наказу про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Василівської сільської ради Фрунзівського (Захарівського) району Одеської області (за межами населених пунктів).

Подана заява обґрунтована наступним.

Повторно розглядаючи клопотання ОСОБА_3 і відмовляючи їй у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідач послався на ті ж підстави, які вже були визнані протиправними постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 червня 2016 року у справі № 815/1627/16, що свідчить про невиконання відповідачем цього судового рішення.

Оскільки у відповідача відсутні будь-які передбачені законом підстави для відмови ОСОБА_3 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, то наявні підстави для зобов'язання відповідача виконати постанову суду та надати позивачці відповідний дозвіл.

Суд, розглянувши подану заяву, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 14 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 267 Кодексу адміністративного судочинства України врегульовано питання судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Механізм ефективного судового захисту обумовлює у необхідних випадках застосування процедури примусового виконання рішень суду. Конституційний Суд України у Рішенні від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого та прокурора зауважив, що «правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах» (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини).

У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 7 травня 2002 року у справі «Бурдов проти Росії» визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова «судового розгляду».

Отже, суд враховує, що головною метою судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах є реалізація основних завдань адміністративного судочинства, оскільки кожен судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення.

Судом встановлено, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 червня 2016 року у справі № 815/1627/16 (суддя Аракелян М.М.) позов було задоволено частково:

- визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 01.10.2015 року №ДС-19-15-7777.6-8140/22-15 у наданні дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Василівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області (за межами населених пунктів);

- зобов'язано Головне управління Держгеокадастру в Одеській області повторно розглянути клопотання від 20 серпня 2015 року ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Василівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області (за межами населених пунктів).

В іншій частині позовних вимог (прийняти рішення шляхом видання наказу про надання дозволу на розроблення проекту) судом відмовлено.

Рішення набрало законної сили 26.07.2016 року.

На запит ОСОБА_3 від 04 січня 2017 року щодо результатів примусового виконання рішення, відділ листом від 24.01.2017 року за №№ 09.1-797/В-2 повідомив про наступне:

постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 03.10.2016 року і її копія направлена боржнику до виконання;

боржник листом від 26.10.2016 за вих. № 11-15-0.6-15633/2-16 повідомив відділ примусового виконання, що клопотання позивачки від 20.08.2015 повторно розглянуте, про що на її адресу направлено відповідь 15.09.2016 за вих. № 31-15-0.6-14164/2-16;

21.12.2016 державним виконавцем відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Оскільки, позивачка зазначеної вище відповіді від відповідача-боржника не отримувала, то 10 березня 2017 року надіслала Головному управлінню Держгеокадастру в Одеській області запит щодо результатів виконання судового рішення, в якому просила невідкладно надіслати на її адресу для листування документи щодо виконання судового рішення і повторного розгляду її клопотання.

Відповідач-боржник Головне управління Держгеокадастру в Одеській області отримало вказаний запит 13 березня 2017 року, проте не надіслало позивачці документи щодо виконання судового рішення і повторного розгляду її клопотання.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09 червня 2017 року, зобов'язано відповідача подати у строк до 26.06.2017р. звіт про виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.06.2016 року.

На виконання вказаної ухвали відповідач 01.08.2017 року надав до суду звіт № 9-15- 0.6-8632/2-17, в якому вказав, що на виконання постанови суд від 17.06.2016 року у справі №815/1627/16 повторно розглянув заяву ОСОБА_3 від 20.08.2015 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та надав відповідь від 15.09.2016 за № 31-15- 0.6-14164/2-16.

У відповіді зазначено про відмову у наданні позивачці дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з посиланням на вимоги частини 3 статті 136 Земельного кодексу України виходячи з того, що наказом відповідача від 18.09.2014 № 77 зі змінами від 30.09.2015 № 117 затверджений перелік земельних ділянок право оренди на які виставляється на земельні торги окремими лотами, і до якого включена земельна ділянка, що вказана у заяві позивачки ОСОБА_3

Копію вказаного звіту і відповіді представник позивачки отримав особисто у суді 21 серпня 2017 року.

Стаття 267 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлює повноваження адміністративного суду щодо здійснення контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах з метою забезпечення їх повного, правильного і своєчасного виконання. Вказана стаття передбачає дві процесуальні форми контролю адміністративного суду за виконанням судових рішень в адміністративних справах, це судовий контроль за ініціативою суду, що ухвалив відповідне судове рішення та судовий контроль за ініціативою осіб, які беруть участь у справі, чи інших заінтересованих осіб. У силу принципу офіційності суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, у тому ж кількісному і, якщо це можливо, персональному складі має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, який програв справу і на якого покладено певні обов'язки, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Це може бути зроблено у тому ж самому судовому рішенні (у резолютивній частині) або в письмовій ухвалі.

Відповідно до частини 9 статті 267 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Як вбачається з поданої заяви, позивач фактично не погоджується з діями суб'єкта владних повноважень під час проведення процедури та результати повторного розгляду заяви ОСОБА_3 від 20.08.2015 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Суд звертає увагу, що питання оцінки законності та належності дій Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області під час здійснення процедури надання дозволу на розробку проекту землеустрою, не були предметом розгляду у даній справі та не підлягають дослідженню в ході розгляду заяви, поданої в порядку судового контролю за виконанням прийнятого рішення.

Окрім того, суд вважає за потрібне зазначити, що постановою Одеського окружного адміністративного суду у справі № 815/1627/16 в частині зобов'язання прийняти рішення про видання наказу про надання дозволу на розроблення проекту - відмовлено, а отже, заявник у заяві від 29.08.2017 в порядку ч. 9 статті 267 КАС України вийшов за межі вирішених судовим рішенням по даній справі питань, а тому дані вимоги не можуть бути розглянуті в порядку ч. 9 ст. 267 КАС України, а підлягають розгляду в окремому провадженні як окремі позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 133, 160, 267 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву за вхід. № 23896/17 в порядку ч. 9 ст. 267 КАС України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя Потоцька Н. В.