Справа № 0601/2-а-2107/11
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2011-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 0601/2-а-2107/11
Головуючий у 1-й інстанції: Брагін В.І.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"29" листопада 2011 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

при секретарі Мисечко І.С. ,

за участю

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Андрушівськог від "20" червня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Житомирської області, Відділу Держкомзему в Андрушівському районі, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_4 сільської ради, державного акта на право власності на земельну ділянку та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_4 сільради Андрушівського району, відділу Держкомзему в Андрушівському районі та ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення 22 сесії ОСОБА_4 сільради від 17 червня 2009 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчуть право власності на земельні ділянки та передачу земельних ділянок у власність в частині затвердження технічної документації із землеустрою, щодо складання документів що посвідчують право власності на земельні ділянки ОСОБА_6 та передачі їй у власність земельних ділянок в межах села Гальчин по вул.Механізації,6, загальною площею 0,4113 га, в тому числі 0,1613 га для ведення особистого селянського господарства; та визнання втратившим чинність рішення виконкому ОСОБА_4 сільської ради від 26 жовтня 1993 року №54 в частині передачі ділянок у власність ОСОБА_6

Одночасно позивач просив визнати незаконними та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серіїЯИ №621116, виданий 15 грудня 2009 року ОСОБА_6, та зобов"язати сільську раду прийняти рішення про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,27 га по вул.Механізації,6 у с.Гальчин для ведення особистого селянського господарства, яка передана у приватну власність ОСОБА_6 за рішенням виконкому ОСОБА_4 сільради № 54 від 26 жовтня 1993 року.

Ухвалою Андрушівського районного суду від 20 червня 2011 року у відкритті провадження у справі за даним позовом відмовлено з підстав, визначених п.1 ч.1 ст.109 Кодексу адміністративного судочинства України ( заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства).

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування ухвали як такої, що не відповідає вимогам закону.На думку ОСОБА_3 висновок суду є помилковим, з огляду на роз"яснення Конституційного суду України, що містяться у рішенні №10-рп/2010 від 01 квітня 2010 року по справі №1-6/2010

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного адміністративного суду приходить до висновку про обгрунтованість апеляційної скарги ОСОБА_3 і задовольняє її з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 оскаржив державні акти на право власності на земельну ділянку, а відповідно до роз"яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року ( з наступними змінами) " Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ " ці спори належить вирішувати в порядку цивільного судочинства.

Однак, з таким висновком місцевого суду не погоджується колегія суддів апеляційного адміністративного суду, з огляду на наступне.

У земельних правовідносинах держава, зокрема, виступає: як політичний суверен і як власник землі. У зв'язку з цим, і органи державної влади у земельних відносинах можуть виступати як державні органи, які здійснюють владні управлінські функції, так і як органи, через які держава реалізує своє право на землі державної власності (ст. 80 ЗК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАСУ до компетенції адміністративних судів віднесено, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАСУ).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно пунктів «а», «б», «в», «г»ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач, прийнявши у спадщину від ОСОБА_6 будинок та земельну ділянку , вважає, що оскільки право власності на земельну ділянку спадкодавця ОСОБА_6 визначено рішенням ОСОБА_4 сільради від 26.10.1993 року, то оспорюване рішення, яким рішення 1993 року визнано нечинним і затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на землю ОСОБА_6 з передачею їй у власність ділянок іншою площею, є протиправним.

Актом, що породжує набуття особою прав та обовязків власника землі чи землекористувача є рішення органу державної влади, а державний акт на право власності на землю, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, має похідний характер від рішення компетентного органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування. У разі скасування рішення державного органу, як незаконного, чи визнання його недійсним у встановленому порядку, виданий на підставі та на виконання такого рішення державний акт на право власності на землю чи державний акт на право постійного користування земельною ділянкою має бути визнаний нечинним.

Відповідно до приписів чинного законодавства, Державний комітет із земельних ресурсів України (Держкомзем) є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів, забезпечує реалізацію державної політики та управління у сфері регулювання земельних відносин, використання, охорони та проведення моніторингу земель, ведення державного земельного кадастру, та здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Держава делегувала Держкомзему України та його структурними підрозділам виконання передбачених Земельним кодексом України та іншими законами і нормативними актами повноважень по землеустрою, землевпорядкуванню, державній системі земельно-кадастрових робіт, та інші повноваження по земельним правовідносинам, повязані, зокрема, з передачею документів заявника (заявників) зі своїм висновком для прийняття рішення по питанню надання земельної ділянки.

Конституційний Суд України, у справі №1-6/2010 за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів а,б,в,г статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої ст.17 КАС України , 01 квітня 2010 року ухвалив рішення, яким визначив, що :

-положення частини першої статті 143 Конституції України, згідно з якими територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування „вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції, слід розуміти так, що при вирішенні цих питань органи місцевого самоврядування діють як субєкти владних повноважень;

-положення пунктів „а, „б, „в, „г статті 12 Земельного кодексу України у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як субєкти владних повноважень;

положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на „спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як субєктом владних повноважень, повязані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Отже, аналізуючи зміст правовідносин за позовом ОСОБА_3, та відповідаючого їм чинного законодавства, можна прийти до висновку про те, що Гальчицька сільрада здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, а тому спірні правовідносини є публічно-правовими.

Відтак, постановлена ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, справа- направленню до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 195,196,199,204,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Андрушівського районного суду Житомирської області від "20" червня 2011 р. скасувати, справу направити до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: ОСОБА_7 ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10014

3- відповідачу ОСОБА_4 сільська Житомирської області с.Гальчин,Андрушівський район, Житомирська область,13432

4-Відділ Держкомзему в Андрушівському районі пл.Леніна, 1,м.Андрушівка,Андрушівський район, Житомирська область,13400

5-Самборський ОСОБА_8 вул.Фестивальна, 16,с.Гальчин,Андрушівський район, Житомирська область,13432