Справа № 686/13702/17
Суддя: Стефанишин С. Л.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2017 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого - судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі Ніколайчук А.В. за участю учасників процесу

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницький справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання незаконною (протиправною) постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

18 липня 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, в якому просять: визнати протиправною (незаконною) та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Горбатюк Т.В. від 30 червня 2017 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №686/5157/15 виданого 27 лютого 2017 року Хмельницьким міськрайонним судом.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі просили суд задовільнити заявлені вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти заявлених вимог.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника ДВС, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Горбатюк Т.В. від 30.06.2017 року, копію якої отримано позивачами 07.07.2017 року, виконавче провадження з примусового виконання листа № 686/5157/15 виданого 27.02.2017 року Хмельницьким міськрайонним судом про зобов`язання управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1, ОСОБА_2 компенсації у зяв'язку з порушенням строків виплати підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду від 20 жовтня 2010 року починаючи з 17 вересня 2014 року по 28 серпня 2016 року закінчено та припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Таку постанову головний державний виконавець обґрунтувала тим, що судове рішення боржником виконано частково, а саме нараховано позивачам компенсацію, яку включено у відомість виплати пенсій в квітні 2017 року, проте не виплачено, бо бюджетні кошти на це боржнику не передбачені.

В оскаржуваній постанові встановлено, що постанова суду виконана частково, а саме нараховано позивачам компенсацію, яку включено у відомість виплати пенсій в квітні 2017 року, проте не виплачено, бо бюджетні кошти на це боржнику не передбачені.

На даний час фінансування доплат не проводиться. Постанова винесена з посиланням на п.11 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження»

Пунктом 11 частини 1 статті 49 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону, відповідно до якої у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

В частині 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст.89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Таким чином, перед прийняттям рішення про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець повинен був здійснити всі необхідні дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а саме здійснити заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення,зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що державним виконавцем виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», проведено.

Згідно п.4.9.1 Інструкції про проведення виконавчих дій 15.12.1999 року № 74/5 виконавче провадження підлягає закінченню державним виконавцем у випадках: визнання відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником про закінчення виконавчого провадження; смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника; визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника при виконанні рішення про передачу їх стягувачеві, або знищення речі, яка мала бути передана стягувачеві в натурі; закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення; передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії у разі ліквідації боржника - юридичної особи або арбітражному керуючому в разі визнання боржника банкрутом; фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом; повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, або на письмову вимогу стягувача; направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ,у випадку, передбаченому частиною третьою статті 76 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи перелічені підстави для закриття виконавчого провадження в даному випадку відсутні.

Встановлено, що рішення суду не виконано, що доводиться копією постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.06.2017 року.

Частиною 2 статті 40 Закону (в редакції від 02.06.2016 року) передбачені наслідки закінчення виконавчого провадження. Встановлено, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, рішення суду в повному обсязі не виконано і після винесення державним виконавцем 30.06.2017 року постанови про закінчення виконавчого провадження воно не може бути розпочате знову, а закриття виконавчого провадження без вчинення усіх передбачених законом заходів для його виконання є фактично відмовою здійснити таке.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про зобов 'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов'язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Тобто законодавець прямо передбачає, що у разі невиконання протягом двох місяців рішення суду зобов'язального характеру про вчинення певних дій щодо майна, боржником за якими є державний орган обов'язок звернення державного виконавця до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Зважаючи на дані обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач не вчинив жодних дій, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження», щодо перевірки виконання Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому у повному обсязі рішення суду, та у зв'язку з цим передчасно прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження №53508891.

Враховуючи вищенаведене, станом на дату постановлення оскарженої постанови, в державного виконавця були відсутні обґрунтовані підстави для закінчення вищевказаного виконавчого провадження згідно пункту 11 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, позов слід задовольнити, а саме: визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Горбатюк Т.В. від 30 червня 2017 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №686/5157/15 виданого 27 лютого 2017 року Хмельницьким міськрайонним судом.

Керуючись ст.ст. 4-15, 70-71, 86, 94, 99, 122, 158-163, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання незаконною (протиправною) постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Горбатюк Т.В. від 30 червня 2017 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №686/5157/15 виданого 27 лютого 2017 року Хмельницьким міськрайонним судом.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя С. Стефанишин