Справа № 295/10360/17
Суддя: Гумен Н. В.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

Іменем України

20.09.2017 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Гумен Н.В., розглянувши адміністративний позов Державного підприємства «Словечанське лісове господарство» до Головного управління національної поліції в Житомирській області про зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

15.09.2017 року позивач звернувся з вказаним позовом, в якому просить зобовязати відповідача повернути вилучені під час обшуку документи та стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Як встановлено з матеріалів справи, 18.08.2014 року слідчим СУ УМВС України в Житомирській області Столяром Р.В. на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 12.08.2014 року, в рамках кримінального провадження № 000151 було здійснено обшук у приміщенні Державного підприємства "Словечанське лісове господарство". Під час обшуку було виявлено документи щодо закупівель робіт, товарів та послуг за період 2012-2014 років, а також жорсткий диск комп'ютера та згідно протоколу обшуку документи, предмети було опечатано та вилучено до УМВС України в Житомирській області. Позивач зазначає, що не одноразово звертався до Головного управління Національної поліції в Житомирській області із заявами про повернення вилучених речей, проте так їх і не отримав. Вважає, що така бездіяльність відповідача не дозволяє ефективно працювати підприємству, оскільки вилучено значну частину необхідних у господарській діяльності документі.

Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною другою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 17 вказаного Кодексу компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

На підставі наведених вимог закону суд зазначає, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є публічно-правовий спір, щодо здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач оскаржує бездіяльність відповідача щодо неповернення документів і предметів вилучених під час здійснення обшуку у приміщенні Державного підприємства "Словечанське лісове господарство".

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Як встановлено із листа Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 18.05.2017 року № 5924/24-2017 кримінальне провадження № 000151 закрите на підставі п.1 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю події кримінального правопорушення.

Пунктом 57 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду зазначає, що у разі закриття кримінальної справи за відсутністю події або складу злочину власникам повертаються документи, які є речовими доказами і які були підставами для порушення кримінальної справи та притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до пункту 9 статті 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання.

Згідно з Рішенням Конституційного суду України від 23.05.2001 №6-рп/2001 кримінальне судочинство визначається як врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості, не належить до сфери управлінської.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ч. 3 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України. про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі суддя постановляє ухвалу. Копія ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надсилається особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами. Ухвала про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву. Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається. У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

На підставі вищевикладеного, враховуючи положення статті 109 КПК України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, оскільки заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Даний спір належить розглядати у порядку, встановленому Кримінально процесуальним кодексом України та підсудний Корольовському районному суду м. Житомира.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 2, 3, 17, 109 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в :

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Державного підприємства «Словечанське лісове господарство» до Головного управління національної поліції в Житомирській області про зобов'язання вчинити дії відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я ОСОБА_1