Справа № 804/3215/17
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 вересня 2017 рокусправа № 804/3215/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 червня 2017 року

у справі №804/3215/17

за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до публічного акціонерного товариства «Новопавлівський гранітний карєр»

про стягнення адміністративно-господарських санкцій,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося у Дніпропетровський окружний адміністративний суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Новопавлівський гранітний карєр» про стягнення адміністративно-господарських санкцій у розмірі 35671,67 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 червня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що відповідачем вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

27 лютого 2017 року публічним акціонерним товариством «Новопавлівський гранітний карєр» подано до Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2016 рік за формою №10-ПІ, згідно з яким кількість штатних працівників облікового складу (осіб) становить 120 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (рядок №02) становить 4 особи; кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів» (рядок №03) становить 5 осіб.

У звязку з тим, що відповідачем самостійно не нарахована та не сплачена сума адміністративно-господарських санкцій у відповідача перед Дніпропетровським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів утворилася заборгованість у розмірі 35671,67 грн.

Публічне акціонерне товариство «Новопавлівський гранітний карєр» є субєктом підприємницької діяльності, якому, відповідно до статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Згідно з частиною 3 статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобовязані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що норми чинного законодавства України щодо соціальної захищеності інвалідів передбачають обовязок підприємства по забезпеченню певної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів, а не обовязок їх безпосереднього пошуку для працевлаштування.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Разом з тим, адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обовязковим платежем), обовязкова сплата яких передбачена Конституцією України та Податковим кодексом України, а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у звязку зі скоєнням правопорушення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Згідно з частиною 3 статті 18-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27 лютого 2017 року публічним акціонерним товариством «Новопавлівський гранітний карєр» подано до Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2016 рік за формою №10-ПІ, згідно з яким кількість штатних працівників облікового складу (осіб) становить 120 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (рядок №02) становить 4 особи; кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів» (рядок №03) становить 5 осіб.

Поряд з цим, працевлаштуванню інваліда передує створення товариством робочих місць відповідно до встановленого нормативу та інформування органів працевлаштування про наявність вакантних місць.

Зі списку працюючих інвалідів - штатних працівників, які були зайняті на підприємстві у 2016 році видно, що в період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року у відповідача працювало 13 інвалідів. Разом з тим, на кінець 2016 року кількість працюючих інвалідів у відповідача зменшилась до 4 осіб у звязку з припиненням трудових відносин з працівниками: ОСОБА_1 - 01 березня 2016 року; ОСОБА_2 - 19 січня 2016 року; ОСОБА_3 - 21 лютого 2016 року; ОСОБА_4 - 29 лютого 2016 року; ОСОБА_5 29 лютого 2016 року, прийнято знову 23 березня 2016 року та звільнено 07 квітня 2016 року; ОСОБА_6 - 29 лютого 2016 року; ОСОБА_7 - 29 лютого 2016 року, прийнято знову 16 березня 2016 року та звільнено 21 червня 2016 року; ОСОБА_8 - 10 лютого 2016 року; ОСОБА_9 - 16 лютого 2016 року.

Публічним акціонерним товариством «Новопавлівський гранітний карєр», протягом 2016 року, до Нікопольського міськрайонного центру зайнятості подавалася звітність про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) за формою №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)».

Відповідно до інформації про потребу у працівниках від 30 червня 2016 року та від 28 жовтня 2016 року Нікопольським міськрайонним центром зайнятості направлялися для працевлаштування інвалідів на вакансії садівників до публічного акціонерного товариства «Новопавлівський гранітний карєр» ОСОБА_10, який відмовився від працевлаштування у звязку з низьким рівнем оплати праці та не влаштування трьохденного графіку роботи, та ОСОБА_11, якого працевлаштовано з 23 листопада 2016 року згідно з наказом від 22 листопада 2016 року №609к.

Крім того, відповідачем самостійно працевлаштовано на вакантну посаду садівника - інваліда ОСОБА_12 з 06 грудня 2016 року.

Доказів, які б свідчили про те, що підприємство неправомірно або безпідставно відмовило інвалідам у прийнятті на роботу, які були направлені центром зайнятості або безпосередньо звернулись до відповідача, позивачем до суду не надано.

Таким чином, підприємством створені робочі місця для працевлаштування інвалідів та виконані вимоги статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Отже, якщо роботодавець вживав необхідних заходів для недопущення господарського правопорушення, то застосування юридичної відповідальності у вигляді адміністративно-господарських санкцій у звязку з меншою, ніж установлено нормативом, середньообліковою чисельністю працюючих інвалідів, є безпідставним.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного суду України від 16 квітня 2013 року у справі № 21-81а13.

Відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, що позивачем неправомірно застосовані адміністративно-господарські санкції до відповідача, оскільки публічним акціонерним товариством «Новопавлівський гранітний карєр» вжито усіх залежних від нього заходів щодо забезпечення необхідної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 197, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим