Справа № 280/27/17
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Василенко Р.О.
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
УХВАЛА
іменем України

"18" вересня 2017 р. Справа № 280/27/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Бучик А.Ю.
суддів: Мацького Є.М.
Шевчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

представника позивача Коржилова Ю.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від "04" травня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Житомирський обласний військовий комісаріат про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 04.05.2017 визнано протиправною бездіяльність Міністерства оброни України, що полягає у непризначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи з 06.07.2016 внаслідок поранення (контузія) та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії за заявою від 28.07.2016. Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України про повернення документів на доопрацювання у зв`язку із встановленням ОСОБА_1 інвалідності 2 групи з 06.07.2016 внаслідок поранення (контузія) та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 11.11.2016 року №96. Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому 2 групи інвалідності внаслідок поранення (контузії) та захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 та статей 16 - 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням вимог зазначеного законодавства щодо права на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме з 06.07.2016. Зобов`язано Міністерство оборони України подати звіт до Коростишівського районного суду Житомирської області про виконання судового рішення, протягом 1 місяця з дня набрання постановою чинності.
В апеляційній скарзі Міністерство оборони України просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах у період з 13.05.1986 по 20.05.1988. У період з 21.08.1986 по 20.05.1988 проходив службу у Республіці Афганістан у складі військової частини польова пошта 17755 (накази №№ 229,139) на посаді водія. У період з 30.03.1980 по 11.02.1989 приймав участь у бойових діях на території Республіки Афганістан.
Згідно витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №751 від 29.03.2013, висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №521/Ж від 28.03.2013 поранення (контузія) і захворювання, наявні у ОСОБА_1 пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
З 13.05.2013 позивачу встановлено 3 групу інвалідності внаслідок поранення і захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії.
З довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААА №514711 від 15.07.2016 вбачається, що позивачу з 06.07.2016 встановлено 2 групу інвалідності внаслідок поранення і захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії.
Згідно довідки НАСК «Оранта» №0690-06-05/1 від 05.01.2017, позивачу за період 1996-2016 (включно по 05.01.2017) не проводилась виплата страхового відшкодування з обов`язкового особистого страхування Міністерства оборони України.
Рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат №96 від 11.11.2016, оформленим відповідним протоколом, документи позивача, подані ним, як особою з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, якій установлено інвалідність до 01.01.2014, про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 2 групи внаслідок поранення, контузії, захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії було відправлено на доопрацювання з підстав відсутності підтверджень настання інвалідності під час проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції покликався на те, що право позивача на отримання одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи виникло з моменту встановлення йому цієї інвалідності з 06.07.2016, незалежно від часу, що минув після звільнення його з військової служби та не залежить від первинного чи повторного встановлення такої інвалідності.
Колегія суддів погоджується з наведеним висновком, виходячи з наступного.
Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Нормативними актами, якими врегульовано право на отримання одноразової грошової допомоги на момент встановлення позивачу ІІ групи інвалідності, є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975.
Згідно з п.2 ч.1 ст.3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
У відповідності до ч.1 ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
За правилами частини 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:
а) 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону;
б) 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
Враховуючи те, що застосовування норм статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" пов`язується не з фактом звільнення позивача зі служби, а з часом встановлення йому інвалідності, внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, незалежно від строку, що минув після звільнення з військової служби, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 набув право на призначення та виплату вказаної допомоги з 06.07.2016 відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.
Колегія суддів погоджується з покликанням суду першої інстанції, що Порядок № 975 безумовно поширюється на позивача, оскільки він набрав чинності 24.01.2014, інвалідність же 2 групи була встановлена позивачу з 06.07.2016 відповідним висновком МСЕК від 15.07.2016 під час повторного огляду. Порядок №975 не містить жодних обмежень щодо неможливості застосування його до осіб, які отримали первинну інвалідність до 01.01.2014 та до осіб, які проходили строкову військову службу. А, отже, в розумінні вимог вказаних положень позивач може реалізувати своє право на отримання одноразової грошової допомоги протягом трьох років з дня виникнення у нього такого права.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач звернувся до третьої особи у межах визначеного трирічного терміну із відповідною заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому саме 2 групи інвалідності з 06.07.2016.
Крім того, відповідно до п.12 Порядку №975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови (п.13 Порядку №975).
Отже, розпорядник бюджетних коштів, тобто відповідач, мав прийняти одне з двох рішень - про призначення або про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.
Прийняття рішень про повернення на доопрацювання документів не передбачено Порядком №975.
Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначив про відсутність підстав та повноважень у відповідача для прийняття рішення про повернення на доопрацювання документів про призначення та виплату одноразової грошової допомоги позивачу, а тому рішення відповідача 11.11.2016 є протиправним та підлягає скасуванню. Відповідач нівелює право позивача на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки уникає виконання покладених на нього законодавчими актами обов`язків, щодо належного соціального-правового забезпечення осіб, які отримали інвалідність у зв`язку із проходженням військової служби.
Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та зазначає, що розгляд справи правомірно проведено судом одноособово, що відповідає приписам ст.18, 23, 24 КАС України.
Доводи апеляційної скарги, не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність прийнятого рішення, яке постановлене із дотриманням судом норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від "04" травня 2017 р. - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: Є.М. Мацький

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "19" вересня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу: ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу: Міністерство оборони України проспект Повітрофлотський 6,м.Київ 168,03168
4-третій особі: Житомирський обласний військовий комісаріат - вул.С.Параджанова,4,м.Житомир,10001
5 - представник позивача: Коржилов Ю.Є. вул. Черняховського, 108, кв. 6, м. Житомир ,