Справа № 826/14835/16
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2017-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 вересня 2017 року № 826/14835/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Покрівельні рішення»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень №000408/401 та №000407/401 від 29.08.2016 року,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Покрівельні рішення» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Покрівельні рішення») звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень №000408/401 та №000407/401 від 29.08.2016 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2017 року адміністративну справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду на 17.08.2017 року.

В судовому засіданні 17.08.2017 року представник позивача не заперечував проти переходу у письмове провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України суд Ухвалою від 17 серпня 2017 року перейшов в письмове провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, ст.77, 82 Податкового кодексу України, відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок ТОВ «Покрівельні рішення» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 року. Відповідно до затвердженого плану перевірки була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Покрівельні рішення». За результатами проведеної перевірки Відповідачем складено Акт від 15.04.2016 №67/26-15-14-01-02/32769312.

Відповідно до Акту, за результатами перевірки було встановлено порушення ТОВ «Покрівельні рішення»: - п.п. 14.1.27, п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п.44.1 ст. 44, п.138.1, п. 138.2, п.п. 138.10.3, п. 138.10, ст.138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст.139 Податкового кодексу від 02.12.2010 №2755-Vl із змінами та доповненнями, п. 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за N 168/704, що призвело до завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2014 рік на 2 521 394 грн.; - п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 зі змінами та доповненнями, що призвело до заниження податку на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету на суму 32 862 грн., в тому числі: за лютий 2014 року на 9 892 грн., за квітень 2014 року на 1 650 грн., за травень 2014 року на 9 772 грн., за червень 2014 року на 4 767 грн., за серпень 2014 року на 6 781 грн.

За результатами вищезазначених висновків, відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення №000408/401 та №000407/401 від 29.08.2016 року.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог виходячи з наступних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач придбав стенди зі зразками продукції торгівельних марок Profil, Juta, Plannja, Tenax, Asko, FineBer, FaSiding, які були віднесені до складу витрат на збут як витрати на рекламу що пов'язано із діяльністю Товариства.

Відповідно до договору купівлі-продажу №113 від 12.02.2013 року, укладений між ТОВ Покрівельні рішення", (Покупець) та ТОВ "Консіліо-Україна", Продавець), Покупець зобов'язався сплачувати і приймати, а Продавець поставляти поліграфічну, канцелярську і сувенірну продукцію. Терміни постачання продукції, її вартість, кількість, асортимент, а також комплектність кожного постачання обумовлюється сторонами у додатках до договору та рахунках, і відображаються в видаткових накладних, які складаються Продавцем на підставі замовлення Покупця. Продукція згідно договору поставляється на умовах: м. Київ, склад Покупця.

На виконання умов договору надана видаткова накладна №60314/02 від 06.03.2014 року на загальну суму 11 625,0 грн., в т.ч. ПДВ 1 937,5 грн. з номенклатурою "Стенд Фаінбер маленький 2014р." в кількості 50 шт. за ціною 193,75 грн. (без ПДВ).

Відповідно до бухгалтерського обліку зазначена операція відображена наступним чином: Дт 201 Кт 63 оприбутковано стенд "FineBer" в кількості 50 шт. на суму 9 687,5 грн. Дт 64 Кт 63 відображена суму ПДВ 1 937,5 грн. Дт 801 Кт 201 списано на витрати стенд "FineBer" в кількості 10 шт. на суму 1 937,5 грн. Дт 93 Кт 801 витрати сировини і матеріалів списано на витрати збуту в сумі 1 937,5 грн.

Крім того, відповідно до договору поставки №МГ-13012014/1 від 13.01.2014 року, укладений ТОВ Покрівельні рішення", (Покупець) з ТОВ "Група компаній "Муві Груп", (Постачальник), Постачальник зобов'язується передати у власність поставити Покупцю товар, а Покупець зобов'язується прийняти цю продукцію та сплатити за неї визначену договором грошову суму. За умовами договору асортимент, кількість та ціна продукції вказується в специфікаціях. Ціна продукції, а також її загальна вартість вказується в специфікаціях.

На виконання умов договору надані видаткові накладні МГ 0000016 від 17.02.2014 року на суму 20517,60 грн. в т.ч. ПДВ 4103,52 грн., МГ 0000027 від 11.03.2014 року на суму 11 000,00 грн. в т. ч. ПДВ 2 200,00, МГ 0000030 від 14.03.2014 року на суму 16500,00 грн. в т.ч. ПДВ 3300,00 грн., МГ 0000072 від 19.05.2014 року на суму 833,32 грн. в т.ч. ПДВ 166,66 грн., МГ 0000070 від 19.05.2014 року на суму 13020,00 грн. в т.ч. ПДВ 2604,00 грн., МГ 0000092 від 29.05.2014 року на суму 15190,00 грн. в т.ч. ПДВ 3038,00 грн., МГ 0000079 від 28.05.2014 року на суму 5775,00 грн. в т.ч. ПДВ 1155,00 грн., МГ 0000100 від 19.06.2014 року на суму 14041,50 грн. в т.ч. ПДВ 2808,30 грн., МГ 0000110 від 24.06.2014 року на суму 2918,75 грн. в т.ч. ПДВ 583,75 грн., МГ 0000124 від 12.08.2014 року на суму 22018,26 грн. в т.ч. ПДВ 4403,65 грн., МГ 00001037 від 05.09.2014 року на суму 32803,85 грн. в т.ч. ПДВ 6560,77 грн.

Відповідно до бухгалтерського обліку зазначена операція відображена наступним чином: Дт 201 Кт 63 оприбутковано рекламні матеріали на суму 154 618,28 грн. Дт 64 Кт 63 відображена суму ПДВ 30 923,65 грн. Дт 801, 84 Кт 201 списано на витрати рекламні матеріали на суму 77 265,37 грн. Дт 93 Кт 801, 84 витрати сировини і матеріалів, інші витрати списано на витрати збуту в сумі 77 265,37 грн.

Тобто, виготовлення рекламної продукції (в т.ч. буклетів та стендів зі зразками) на товари, які позивач пропонує на ринку, підтверджується первинною бухгалтерською документацією (видатковими накладними, податковими накладними, фотографіями рекламних матеріалів).

Отже, виконання в повному обсязі умов вказаних договорів позивачем та контрагентам підтверджується первинними документами.

Що стосується порушень ТОВ «Покрівельні рішення» п.138.1, п. 138.2, п.п. 138.10.3, п. 138.10, ст.138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст.139 п., 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок, що у ПК України передбачено єдину підставу для формування податкового кредиту, а саме наявність у платника податку - покупця належним чином оформленої податкової накладної або митної декларації.

Судом досліджено податкові накладні, виписані контрагентами, на підставі яких позивачем було сформовано податковий кредит у перевіряємий період, внаслідок чого судом встановлено, що зазначені документи містять усі необхідні підписи уповноважених осіб, скріплені відповідною печаткою та відповідають формі, затвердженій наказом Державної податкової адміністрації України № 969 від 21 грудня 2010 року.

Відповідно до змісту п.п. 201.4. та 201.8 ст. 201 ПК України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно з п. 184.1 ст. 184 ПК України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку.

Відповідно до п. 2 Порядку заповнення податкової накладної податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Судом встановлено, а відповідачем не заперечується, що на час виписки податкових накладних контрагенти були зареєстрованими платником податку на додану вартість та мали свідоцтво платників такого податку.

Отже, сума податку на додану вартість, віднесена ТОВ «Покрівельні рішення» до податкового кредиту на підставі господарських операцій з контрагентам підтверджується податковими накладними, оформленими відповідно до вимог ст. 201 ПК України та Порядку заповнення податкової накладної.

Підпунктом 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з п. 135.1 ст. 135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті та інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Пунктом 138.1 ст. 138 ПК України встановлено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті, інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу, крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Так, в матеріалах справи наявні, податкові накладні, видаткові накладні, виписані на адресу ТОВ «Покрівельні рішення».

Судом було встановлено, що перелічені вище документи оформлені відповідно до вимог законодавства.

Таким чином, у позивача наявна необхідна документація, яка дає підстави для включення витрат до складу валових за відповідний період, що виникли у зв'язку з оплатою за товари контрагента на виконання зобов'язань по укладених договорах.

За наведених норм та обставин суд приходить до висновку про правомірність віднесення позивачем сум податкового кредиту та валових витрат, що виникли за господарськими операціями з контрагентам.

Таким чином, судом встановлено, що податковим органом не виконано покладеного на нього обов'язку щодо доказування правомірності прийнятого ним оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Беручи до уваги положення статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає присудженню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Покрівельні рішення» задовольнити.

Визнання протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення №000408/401 та №000407/401 від 29.08.2016 року.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Покрівельні рішення» () понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 38 560,00 грн. за рахунок асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.В. Смолій