Справа № 816/1291/17
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року м. ПолтаваСправа № 816/1291/17

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Буринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області до приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" в особі Буринської Філії ПрАТ "Райз-Максимко" про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій,

В С Т А Н О В И В:

07 серпня 2017 року Буринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області (надалі - позивач, Управління) звернулося до суду з позовом до приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" в особі Буринської Філії ПрАТ "Райз-Максимко" (надалі-відповідач, ПрАТ "Райз-Максимко"), просить стягнути з відповідача невідшкодовану суму витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №2, за липень 2017 року у розмірі 2615,96 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за особовим рахунком відповідача утворився борг з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2. Посилаючись на частину другу Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та пункт 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, просив суд стягнути суму заборгованості з відповідача.

Відповідач позов не визнав, у письмових запереченнях просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. При цьому зазначив, що спірну суму витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пільгових пенсій ПрАТ "Райз-Максимко" відшкодувало 25.07.2017, однак позивач безпідставно зарахував відповідні кошти на погашення заборгованості у порядку календарної черговості.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За таких обставин та з урахуванням приписів частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що Буринська філія ПрАТ "Райз-Максимко" є відокремленим структурним підрозділом відповідача без права юридичної особи та перебуває на обліку в Управлінні як платник страхових внесків за номером (а.с. 8-9).

За особовим рахунком Буринської філії ПрАТ "Райз-Максимко" відображено заборгованість перед Пенсійним фондом України з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №2 окремим громадянам, загалом у розмірі 17377,67 грн, у т.ч., за липень 2017 року - 2615,96 грн (а.с. 98).

Посилаючись на несплату ПрАТ "Райз-Максимко" заборгованості у добровільному порядку, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи юридичну оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (в редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Суд зазначає, що до набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" діяв Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР.

Так, відповідно до абзацу четвертого пункту 1 статті 2 названого Закону для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Порядок відшкодування страхувальниками витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663.

Підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 вказаної Інструкції (в редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин) визначено, що платниками страхових внесків є страхувальники - роботодавці: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру; колективні та орендні підприємства, сільськогосподарські кооперативи, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок).

Згідно з пунктом 6.1 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Залученою до матеріалів справи копією листа Буринського відділення Конотопської ОДПІ Головного управління ДФС у Сумській області від 24.02.2017 вих. №67/18-02/15-209 підтверджено, що Буринська філія ПрАТ "Райз-Максимко" у 2017 році не зареєстрована платником єдиного податку четвертої групи (а.с. 11-12).

Як визначено частиною третьою статті 95 Цивільного кодексу України, філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Таким чином, відповідач у 2017 році зобов'язаний відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату і доставку пільгових пенсій за Буринську філію ПрАТ "Райз-Максимко".

Разом з тим, суд звертає увагу на такі обставини.

Як підтверджено залученими до матеріалів справи копіями розрахунків фактичних витрат (а.с. 21-23), загальна сума витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пільгових пенсій по Буринській філії ПрАТ "Райз-Максимко" за липень 2017 року становить 2615,96 грн.

Залученою до матеріалів справи випискою від 25.07.2017 підтверджено, що кошти у розмірі 2615,96 грн сплачені Буринською філією ПрАТ "Райз-Максимко" 25.07.2017, призначення платежу: "пільгова пенсія список №2 за липень 2017 року" (а.с. 84).

Також в матеріалах справи міститься витяг з картки особового рахунку Буринської філії ПрАТ "Райз-Максимко" з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списком №2, яким підтверджено, що кошти у розмірі 2615,96 грн зараховані 25.07.2017 (а.с. 98).

З урахуванням наведеного, відповідач стверджував, що ним виконано обов'язок з відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пільгових пенсій за липень 2017 року у розмірі 2615,96 грн.

Разом з цим, позивач зазначив, що кошти у розмірі 2615,96 грн зараховані у рахунок погашення заборгованості Буринської філії ПрАТ "Райз-Максимко" з відшкодування фактичних витрат, що утворилась за період з листопада 2016 року по грудень 2016 року, а саме - за рахунок даної суми коштів погашено заборгованість за листопад 2016 року та частково за грудень 2016 року. (а.с.7) .

Так, залученим до матеріалів справи витягом з картки особового рахунку Буринської філії ПрАТ "Райз-Максимко" з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списком №2 підтверджено, що станом на 25.07.2017 позивачем обліковувалась заборгованість відповідача з відшкодування фактичних витрат загалом у розмірі 17377,67 грн, що складалась із заборгованості попередніх періодів у розмірі 14761,71 грн та суми фактичних витрат за липень 2017 року у розмірі 2615,96 грн (а.с. 98).

Надаючи правову оцінку правомірності таких дій позивача суд зазначає наступне.

Згідно пункту 1.30 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001 №2346-ІІІ платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунку на рахунок отримувача.

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22, визначено, що кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученням власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

В силу пункту 3.8 вищезазначеної Інструкції реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладених у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

З аналізу вищенаведеного вбачається, що право самостійно визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику, натомість органи пенсійного фонду не наділені правом чи обов'язком змінювати будь-яким чином призначення платежу, якщо теке встановлено платником податків.

Згідно положень Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" право спрямовувати суми на погашення заборгованості в порядку календарної черговості її виникнення надано органам Пенсійного фонду лише щодо недоїмки, пені та фінансових санкцій. В той же час, суми, які підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не є страховими внесками, штрафними санкціями чи пенею, а тому самостійне зарахування позивачем сум у рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за інший період, ніж зазначений платником у призначенні платежу в платіжних дорученнях, є протиправним.

Дана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 02 червня 2015 року (справа №21-166а15), висновок якого у відповідності до статті 244-2 КАС України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи, що суми, що підлягають сплаті страхувальниками в рахунок відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не є страховими внесками, штрафними санкціями чи пенею, а позивач не має права змінювати призначення платежів Буринської філії ПрАТ "Райз-Максимко", суд приходить до висновку, що відповідач виконав свої зобов'язання щодо відшкодування витрат та виплату і доставку пільгових пенсій за липень 2017 року за списком №2, що підтверджено банківською випискою за цей період.

За таких обставин, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для стягнення з Буринської філії ПрАТ "Райз-Максимко" заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 2615,96 грн. з огляду на сплату відповідачем зазначених витрат в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином виконав свій обов'язок з відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пільгових пенсій за липень 2017 року у розмірі 2615,96 грн.

А відтак, підстави для стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості - відсутні.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову

Позивач від сплати судового збору звільнений, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 7-11, 41, 69-71, 86, 122, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Буринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області до приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко" в особі Буринської Філії ПрАТ "Райз-Максимко" про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя К.І. Клочко