Справа № 756/4802/17
Суддя: Луценко О. М.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

21.09.2017 Справа № 756/4802/17
Справа ун. № 756/4802/17-а
пр.№2-а-756/219/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого - суддя Луценко О.М.,

при секретарі - Бублієві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Радченка Дмитра Миколайовича про визнання незаконною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконною та скасування постанови.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що інспектор Радченко Д.М. притягнув позивача до адміністративної відповідальності у зв'язку з тим, що він 25.03.2017 року о 13.15 год. за адресою м.Київ, пр-т Оболонський 73, здійснив зупинку та стоянку керованого ним транспортного засобу на пішохідному переході та в цей же день інспектор визнав його винним та одразу виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності із накладенням штрафу за порушення ч.3 ст.122 КУпАП. Позивач вказує на те, що постанова про накладення стягнення від 25.03.2017 року підлягає скасуванню, а справа закриттю провадженням, оскільки інспектором було порушено його право на захист, зважаючи на складення постанови на місці вчинення адмінправопорушення без надання позивачу часу на отримання правової допомоги та виклику його до місця знаходження поліційного відділу. Вказана справа, на його думку, повинна була б бути розглянута щодо нього справа про адміністративне правопорушення у відповідності до вимог ст.283 КУпАП.

До судового засідання позивач не з'явився про дату, місце та час повідомлявся належним чином до судового засідання надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідачі в судовому засіданні проти наданого позову заперечили. посилаючись на його необгрунтованість.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідачів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення за ч.3 ст.122 КУпАП за те, що він 25.03.2017 року о 13.15 року за адресою м.Київ, пр-т Оболонський 73, здійснив зупинку та стоянку керованого ним транспортного засобу на пішохідному переході, чим порушив вимоги п.15.9 «Г» ПДР України, що підтверджується постановою від 25.03.2017 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Згідно з ч.3 ст. 122 КУпАП, Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухається з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожнього руху або загрозу безпеці руху.

За умовами п.15 «Г» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року з наступними змінами та доповненнями, зазначено, що зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків переваги у русі.

Як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення від 25.03.2017 року, то судом достовірно встановлено, що саме позивач рухався та здійснив зупинку керованого ним автомобіля КІА Оптима на пішохідному переході, тобто в порушення вимог п.15.9 «Г» Правил дорожнього руху.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані по справі викладені, в тому числі, в протоколі про адміністративне правопорушення. Статтею ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що постанова серії ЕАА №075850 від 25.03.2017 року складена уповноваженою на те посадовою особою, за формою і змістом відповідають вимогам ст.ст.255, 256, 283 КУпАП України, штраф накладений в межах санкції ч.3 ст.122 КУпАП.

Посилаючись на необхідність визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, позивач посилаються на те, що її складання на місці не передбачено вимогами чинного законодавства та порушують його право на захист.

Між тим, суд вважає, що винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності одразу на місці вчинення без попереднього винесення відповідного протоколу не порушує вимоги законодавства та права позивача з огляду на наступне.

Так, за умовами Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у неавтоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395, визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський одразу виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, без складання протоколу.

Крім того, згідно ч.3,4 ст..258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Також, за умовами ч.5 ст.258 КУпАП визначено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Вказані вимоги закону передбачають складання протоколу лише з умовою, що вчинення правопорушень окрім тих, що вчинені у сфері забезпечення дорожнього руху, а також тоді, коли особа під час складання оспорить адміністративне стягнення.

Між тим, як вбачається з постанови про вчинення адміністративного правопорушення від 25.03.2017 року, то позивач вчинив підпис постанови та не вказав на будь-які заперечення щодо його складання, що у даному випадку не зобов»язуує відповідача виносити попередньо протокол про його вчинення в розумінні ч.5 ст.253 КУпАП.

Інші доводи позивача не спростовують законність дій відповідача з винесення оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що на підставі винесеної згідно вимог законодавства постанови про виявлене вчинене адміністративне правопорушення, відсутність заперечень щодо її винесення з боку позивача на місці, відповідачем було правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та порушень його прав під час складення такої постанови не було.

Таким чином, при винесенні постанови від 25 березня 2017 року відповідач діяв законно та в межах своїх повноважень.

За таких обставин, наведені позивачем доводи про відсутність доказів порушення ним Правил дорожнього руху та процесуальних порушень при притягнення його до адміністративної відповідальності з боку відповідача не заслуговують на увагу, оскільки складення постанови на місці не є підставою для скасування законного рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8-12, 71, 86, 158-163, 171-2 КАС України, п.15.9-г Правил Дорожнього руху України, ст.ст. 122 ч.3, 255, 256, 283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Радченка Дмитра Миколайовича про визнання незаконною та скасування постанови- відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя О.М.Луценко