Справа № 11550/11/2070
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2011-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Харків

21 листопада 2011 р. справа № 2а- 11550/11/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Сагайдак В.В.

за участю:

секретаря судового засідання - Шевченка І.С.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Редис" до державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Редис", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова від 04.04.2011 року № в частині донарахування штрафних санкцій в сумі 24398,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає неправомірними порушення, що зафіксовані в акті перевірки, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.04.11р. № в частині донарахування штрафних санкцій в сумі 24 398,00 грн. Позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення таким, що прийнято з порушенням вимог чинного законодавства та не відповідає обставинам ведення господарської діяльності позивача.

Відповідач, ДПІ у Київському районі м. Харкова, проти позову заперечував та зазначив, що перевірка обєкту торгівлі підприємства, а саме кафе „Тартуга за адресою м. Харків. вул. Академіка Проскури. 1 „б, що належить ТОВ «РЕДИС», була проведена на підставі п. 2 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні від 04.12.90р. №509 та направлення №2279 від 11.03.11р., згідно з планом перевірок.

Відповідач вважає обґрунтованими суми штрафних санкцій, застосованих до позивача внаслідок вчинення ним порушень Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»в сумі 24 398,00 грн., а податкове повідомлення-рішення вважає таким, що відповідає чинному законодавству.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Суд, заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.

14.03.2011 року фахівцями ДПА у Харківській області проведено перевірку кафе за адресою м. Харків, вул. Академіка Проскури - 1 „б, що належить ТОВ «РЕДИС».

Перевіркою встановлено порушення п. 1, 2, 9, 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме: 1) проведення розрахункової операції на загальну суму 171, 50 грн. без застосування РРО та без роздрукування відповідних розрахункових документів (дане порушення визнається позивачем і не є предметом позовних вимог), 2) не забезпечення щоденного друкування фіскальних звітних чеків (Z-звітів) у кількості 25 шт., 3) ведення з порушенням встановленого законодавством порядку обліку товарів за місцем їх реалізації та зберігання на загальну суму 7949,00 грн..

За результатами перевірки складено акт від 14 березня 2011 року №1907/20/40/23/37094335 (а.с.57-60), ДПІ у Київському районі м. Харкова прийнято податкове повідомлення-рішення № від 04.04.11р. про застосування штрафних санкцій у сумі 24400,00 грн. (а.с. 11), суми яких визначені у додатку «Розрахунок фінансових санкцій»(а.с.64).

Суд вважає необхідним розглянути справу за окремими порушеннями, встановленими перевіркою. Позивач в позовній заяві просить скасувати повідомлення рішення в сумі 24 398,00 грн., що в акту перевірки зазначено у п.п. 2 та 3 порушень:

- не забезпечення щоденного друкування фіскальних звітних чеків (Z-звітів) у кількості 25 шт.,

- ведення з порушенням встановленого законодавством порядку обліку товарів за місцем їх реалізації та зберігання на загальну суму 7949,00 грн..

Спірні правовідносини щодо не забезпечення щоденного друкування фіскальних звітних чеків (Z-звітів) врегульовані п. 9 ч. 1 ст. 3 Закону №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", відповідно до якого суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій. Згідно п. 4 ст. 17 Закону 265/95-ВР, у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання застосовується штрафна санкція у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до акту перевірки, поданих до суду заперечень та пояснень в судовому засіданні ДПІ вважає, що ТОВ «РЕДИС»не здійснило щоденного друкування фіскальних звітних чеків (Z- звітів) у кількості 25 шт..

Судом встановлено, що підставою висновку ДПІ щодо порушення здійснення щоденного друкування фіскальних звітних чеків (Z- звіти) є те, що ТОВ «РЕДИС»у деякі дні перевіряємого періоду друкувало фіскальні звітні чеки (Z- звіти) після 00-00 годин наступного дня.

На думку ДПІ це є порушенням, оскільки п. 9 ч. 1 ст. 3 Закону №265/95-ВР передбачає щоденне друкування фіскального звітного чеку, і наявність фіскального звітного чеку, який роздрукований в нічний час після 00-00 годин наступного дня, не є доказом його щоденного друкування.

ТОВ «РЕДИС»в підтвердження власної правової позиції наполягає на тому, що фіскальні звітні чеки друкувались щоденно, належним чином зберігались, були предявлені ДПІ під час перевірки і наявні в матеріалах справи (а.с. 23- 36). Друкування Z- звітів після 00.00 годин наступного дня зумовлено цілодобовим режимом роботи кафе, друкування Z- звітів завжди здійснювалось після закінчення робочого часу обслуговуючого персоналу кафе, і тому в деякі дні друкування здійснювалось після півночі.

Суд вважає, що час друкування Z- звітів зумовлено закінченням робочого часу обслуговуючого персоналу і цілодобовим режимом роботи кафе, наявність фіскальних звітних чеків (Z- звітів) за кожен робочий день є доказом їх щоденного друку, і роздрукування Z- звітів в нічний час після 00-00 годин наступного дня не є порушенням п. 9 ч. 1 ст. 3 Закону №265/95-ВР.

Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" передбачає щоденне друкування і не передбачає обовязкове друкування фіскальних звітних чеків (Z- звітів) саме до 00.00 годин наступного дня.

Таким чином, доводи відповідача щодо обовязкового здійснення щоденного друкування фіскальних звітних чеків (Z- звітів) в будь якому разі до 00.00 годин дня, наступного за звітним, суд вважає безпідставними, оскільки відповідно п. 9 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" друкування фіскальних звітних чеків саме до 00.00 годин дня, наступного за звітним, не передбачено.

З огляду на зазначене, суд вважає безпідставним застосування до позивача відповідальності за п. 9 ч. 1 ст. 3 Закону №265/95-ВР у вигляді штрафної санкції у сумі 8500 грн. (вісім тисяч пятсот грн. 00 коп.).

2. Перевіркою встановлено проведення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому законодавством порядку, на загальну суму 7949,00 грн..

Згідно зі ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», до суб'єктів підприємницької діяльності, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Спірні правовідносини врегульовані п.12 ст. 3 Закону №265/95-ВР, відповідно до якого суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Проаналізувавши приписи п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", суд вважає необхідним зазначити, що вказана норма закону (облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації) не містить обмеження щодо місця здійснення обліку товарних запасів.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", облік товарних запасів суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено ч.2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", згідно якого бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Пунктами 1, 3 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Принципи та методи ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності визначає Національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку, затверджене Міністерством фінансів України (ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Відповідно до ч.2 та ч.5 ст.8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно визначає облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообороту і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку.

Суд звертає увагу, що згідно зі змістом ст. 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" до відповідальності за порушення вимог п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" особу може бути притягнуто лише у тому випадку, коли здійснюється реалізація товарів, які взагалі не обліковані у встановленому порядку.

Позивачем до матеріалів справи надано копії документів, які спростовують висновки акта перевірки про наявність вказаного порушення в діяльності позивача.

Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що всі первинні документи на товар, що знаходиться на реалізації в кафе „Тартуга, зберігаються в бухгалтерії ТОВ «РЕДИС». Правова позиція позивача щодо оприбуткування товару в сумі 7949,00 грн. підтверджується наданими документами: товарно-транспортна накладна №ХА-044813 від 11.03.11р.; видаткова накладна №747291010 від 29.10.10р.; видаткова накладна №764250/11 від 25.01.11р.; видаткова накладна №ХА-046033 від 14.03.11р.; видаткова накладна №288140311 від 14.03.11р.; видаткова накладна №790110311 від 11.03.11р.; товарно-транспортна накладна №ХА-018993 від 02.02.11р. (а.с.14-20).

Крім того суд зазначає, що норми Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та інших нормативно-правових актів, які регулюють спірні правовідносини, не містять вимог про те, що ненадання накладних в момент перевірки є свідченням відсутності обліку товарних запасів чи свідченням порушення порядку такого обліку, а також про те, що накладні мають невідкладно надаватись особам, які проводять перевірку, а ненадання накладних в момент перевірки є підставою для притягнення до відповідальності згідно ст. 20 вказаного Закону.

З огляду на викладене суд прийшов до висновку, що із факту ненадання накладних на товар під час перевірки не вбачається нездійснення субєктом господарювання обліку товарів, порушення цим субєктом встановленого порядку обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації.

Беручи до уваги вищезазначене, суд вважає безпідставними висновки відповідача про порушення позивачем вимог п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та застосування до ТОВ «РЕДИС»штрафних санкцій в сумі 15898,00 грн..

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Київському районі м. Харкова від 04.04.11р. № в частині донарахування штрафних санкцій в сумі 24 398,00 грн. (двадцять чотири тисячі триста девяносто вісім грн. 00 коп.)

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 163, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Редис" до державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити в повномуобсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова від 04.04.2011 року № в частині донарахування штрафних сакцій в сумі 24398,00 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанову складено 28.11.2011р..

Суддя (підпис)< > ОСОБА_2

З оригіналом згідно. Постанова не набрала законної сили. Оригінал постанови знаходиться в матеріалах справи.< >

Суддя< > ОСОБА_2< >