Справа № 805/1482/17-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2017 р. Справа №805/1482/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Аляб'єва І.Г., суддів - Голошивця І.О., Тарасенко І.М., при секретарі судового засідання Филиппенко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи Інститут права та післядипломної освіти Міністерства юстиції України, Тимчасова кваліфікаційна комісія приватних виконавців в особі її голови про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У березні 2017 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, у якому Позивач просить:

- зобов'язати Міністерство юстиції України виключити з переліку тестових питань теоретичної частини для складання кваліфікаційного іспиту осіб, які виявили намір здійснювати діяльність приватного виконавця, наступні питання:

- в розділі «Загальні питання» питання під номерами 18, 22, 38, 39, 103, 104, 114, 134, 135, 147, 148, 150, 152, 166 - 174, 178, 181 як такі, що передбачають двозначність відповідей;

- в розділі «Загальні питання» питання під номерами 57, 59, 67, 123, 161. 162. 164, 194, в розділі «Питання по антикорупційному законодавству» питання під номерами 16, 21-30, 33, 34, 41, 46, 47, 51, 53, 190 як такі, що потребують вузькоспеціальних знань та не відносяться до сфери діяльності приватних виконавців;

- в розділі «Загальні питання» питання під номерами 16, 33, 63 як такі, що передбачають використання додаткових джерел інформації;

- в розділі «Загальні питання» питання під номером 193, в розділі «Питання по антикорупційному законодавству» питання під номером 64 як неконкретні, незрозумілі, які можуть містити декілька відповідей;

- в розділі «Питання по антикорупційному законодавству» питання під номерами 86-105, 155-157, 162-165, 167, 179-181, 185 як такі, що не відносяться до антикорупційного законодавства;

- в розділі «Загальні питання» питання під номерами 73, 104, 142, 143, 165, 156 як такі, що дублюються.

Також просить зобов'язати Міністерство юстиції України виключити з переліку тестових питань теоретичної частини для складання кваліфікаційного іспиту осіб, які виявили намір здійснювати діяльність приватного виконавця в розділі «Питання по виконавчому провадженню» наступні питання:

- 10, 74, 118, 156, 161, 268, 440, 443, 445, 454, 465, 596, 607, 622, 638, 811, 830, 831, 837, 1057, 1065, 1076, 1511, 1512, 1513, 1514, 1516, 1518, 1555 як такі, що не відносяться до професійної діяльності приватного виконавця і (або) не є питаннями по виконавчому провадженню;

- 218, 220, 221, 227, 228, 272 - 279, 429, 460, 464, 496, 512, 515, 522, 534, 539, 550, 570, 703, 706, 711, 717, 718, 721, 722, 729, 744, 747, 761, 772, 793, 795, 798, 800, 807, 827, 829, 964, 965, 967, 971, 983, 984 як такі, що не відносяться до компетенції приватного виконавця;

- 315, 425, 560, 759, 791, 1121 - 1125, 1359 - 1377, 1435, 1436, які не є тестовим питанням, а є ситуаційним завданням;

- 439, 441, 459, 581, 589, 602, 609, 696, 731, 764, 977, 1059 як неконкретні, нечітко сформульовані та незрозумілі питання, а також питання, які можуть допускати декілька правильних відповідей;

- 358, 537, 547, 548, 623, 667, 733, 783, 788, 943 як такі, що відносяться до компетенції органів Державної виконавчої служби і не пов'язані з діяльністю приватного виконавця.

В обгрунутування позову зазначив, що кожне запитання має дозволяти оцінити важливі для конкретних посад знання, а не другорядні або загальні знання чи дрібниці. Запитання повинні бути реалістичними та оцінювати лише ті знання, які кандидат повинен використовувати для успішного виконання роботи на посаді. Запитання для тестів мають бути сформульовані просто, лаконічно і недвозначно, використовуючи відповідну професійну термінологію. Вважає, що деякі тестові питання теоретичної частини для складання кваліфікаційного іспиту осіб, які виявили намір здійснювати діяльність приватного виконавця є такими, що потребують вузькоспеціальних знань та не відносяться до сфери діяльності приватних виконавців; передбачають двозначність відповідей; передбачають використання додаткових джерел інформації; не відносяться до професійної діяльності приватного виконавця і (або) не є питаннями по виконавчому провадженню; які не є тестовим питанням, а є ситуаційним завданням; відносяться до компетенції органів Державної виконавчої служби і не пов'язані з діяльністю приватного виконавця. Просив задовольнити адміністративний позов.

Відповідач проти позову заперечив, надав суду письмові заперечення. Зазначили, що діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Для визначення рівня професійної підготовленості осіб, які мають намір здійснювати діяльність приватного виконавця, та вирішення питання щодо надання права на здійснення діяльності приватного виконавця при Міністерстві юстиції України утворюється Кваліфікаційна комісія приватних виконавців. Таким чином, у Міністерства юстиції України відсутні правові підстави для виключення з переліку тестових питань теоретичної частини для складання кваліфікаційного іспиту осіб, які виявили намір здійснювати діяльність приватного виконавця заявлених позивачем питань. Просили відмовити у задоволенні позову.

Представники сторін до судового засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до приписів статті 33 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі, з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою.

Судовий виклик або судове повідомлення осіб, які беруть участь у справі, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки, складеного відповідно до статті 34 цього Кодексу факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), електронною поштою, телефонограмою, опублікування у друкованому засобі масової інформації.

Згідно з частиною восьмою статті 35 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

Згідно із статтею 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відкритому судовому засіданні без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1, виданого Орджонікідзевським РВ у м. Маріуполі ГУМВС України в Донецькій області 17 грудня 2014 року.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02 червня 2016 року № 1403-VIII (далі Закон № 1403-VIII).

Відповідно до статті 17 Закону України № 1403-VIII Міністерство юстиції України:

1) формує та реалізує державну правову політику у сфері організації примусового виконання рішень;

2) забезпечує підготовку приватних виконавців та підвищення їхньої кваліфікації, для чого визначає:

- порядок проходження навчання та стажування осіб, які виявили намір здійснювати діяльність приватного виконавця;

- перелік документів, які подаються Кваліфікаційній комісії приватних виконавців особою, яка виявила намір здійснювати діяльність приватного виконавця, для підтвердження відповідності цієї особи вимогам, встановленим частинами першою та другою статті 18 цього Закону;

- порядок допуску таких осіб до складання кваліфікаційного іспиту;

- порядок складання кваліфікаційного іспиту;

- порядок підвищення кваліфікації приватними виконавцями;

3) видає посвідчення приватного виконавця;

4) визначає вимоги до офіса приватного виконавця;

5) забезпечує діяльність Кваліфікаційної комісії приватних виконавців та Дисциплінарної комісії приватних виконавців;

6) формує Єдиний реєстр приватних виконавців України, визначає порядок його ведення;

7) встановлює форму та порядок подання приватними виконавцями інформації про здійснення ними діяльності;

8) здійснює контроль за діяльністю приватних виконавців та визначає порядок здійснення контролю за діяльністю приватного виконавця;

9) подає Кабінету Міністрів України пропозицію про встановлення розміру основної винагороди приватного виконавця;

10) вводить в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення;

11) зупиняє та припиняє право на здійснення діяльності приватного виконавця;

12) здійснює інші повноваження, передбачені цим та іншими законами.

Згідно статті 19 Закону України № 1403-VIII, для визначення рівня професійної підготовленості осіб, які мають намір здійснювати діяльність приватного виконавця, та вирішення питання щодо надання права на здійснення діяльності приватного виконавця при Міністерстві юстиції України утворюється Кваліфікаційна комісія приватних виконавців (далі - Кваліфікаційна комісія).

Положення про Кваліфікаційну комісію приватних виконавців затверджується Міністерством юстиції України.

До складу Кваліфікаційної комісії входять дев'ять членів, по чотири з яких призначаються Міністерством юстиції України, у тому числі Міністр або заступник Міністра, та з'їздом приватних виконавців України, один член призначається Радою суддів України.

Зазначені органи мають право призначати до складу Кваліфікаційної комісії осіб з числа своїх представників, суддів, суддів у відставці, науковців, фахівців у галузі права та приватних виконавців.

Персональний склад Кваліфікаційної комісії затверджується наказом Міністерства юстиції України.

Головою Кваліфікаційної комісії є Міністр юстиції України або заступник Міністра юстиції України.

Строк повноважень членів Кваліфікаційної комісії становить два роки.

Кваліфікаційна комісія:

1) визначає дату складення кваліфікаційних іспитів;

2) розробляє та затверджує перелік питань автоматизованого анонімного тестування;

3) розглядає документи, подані особами, які мають намір отримати право на здійснення діяльності приватного виконавця, на відповідність вимогам, визначеним цим Законом;

4) проводить кваліфікаційні іспити та затверджує їх результати;

5) приймає рішення про видачу посвідчення приватного виконавця.

Кваліфікаційна комісія вважається повноважною у разі призначення не менше семи членів комісії.

Рішення Кваліфікаційної комісії приймаються на її засіданні, за умови присутності не менше п'яти членів комісії, шляхом голосування простою більшістю голосів від кількості присутніх на засіданні членів комісії.

У разі рівного розподілу голосів рішення вважається неприйнятим.

Рішення Кваліфікаційної комісії оформлюється протоколом, який підписують усі присутні на засіданні члени комісії.

Засідання Кваліфікаційної комісії є гласним.

Відповідно до статті 20 Закону України № 1403-VIII, особа, яка виявила намір здійснювати діяльність приватного виконавця, до подання заяви про допуск до складення кваліфікаційного іспиту зобов'язана пройти навчання і стажування приватного виконавця.

Загальний строк навчання і стажування приватного виконавця не може перевищувати трьох місяців.

Від проходження стажування приватного виконавця звільняються особи, які мають стаж роботи державного чи приватного виконавця, адвоката, нотаріуса, арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) не менше одного року або помічника приватного виконавця не менше двох років.

Про проходження навчання, стажування приватного виконавця видається свідоцтво, строк дії якого становить один рік.

Особа, яка виявила намір здійснювати діяльність приватного виконавця, після проходження навчання, стажування приватного виконавця подає до Кваліфікаційної комісії заяву про допуск до складення кваліфікаційного іспиту разом із документами, які підтверджують відповідність особи вимогам, встановленим частинами першою та другою статті 18 цього Закону, а також декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру.

Кваліфікаційна комісія проводить перевірку достовірності документів та відомостей, поданих особою.

Строк розгляду заяви про допуск до складення кваліфікаційного іспиту не повинен перевищувати 30 днів з дня її надходження.

За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів Кваліфікаційна комісія приймає рішення про:

1) допуск особи до складення кваліфікаційного іспиту;

2) відмову в допуску особи до складення кваліфікаційного іспиту.

Кваліфікаційна комісія приймає рішення про відмову в допуску особи до складення кваліфікаційного іспиту, якщо:

1) подано не всі документи, визначені Міністерством юстиції України, або документи не відповідають встановленим вимогам;

2) особа не відповідає встановленим цим Законом вимогам до осіб, які виявили намір здійснювати діяльність приватного виконавця.

У рішенні Кваліфікаційної комісії про відмову в допуску особи до складення кваліфікаційного іспиту зазначаються причини такої відмови.

Після усунення причин, що стали підставою для прийняття Кваліфікаційною комісією рішення про відмову в допуску особи до складення кваліфікаційного іспиту, особа має право повторно звернутися до Кваліфікаційної комісії для отримання допуску в порядку, визначеному цим Законом.

Інформація про прийняте Кваліфікаційною комісією рішення про допуск (недопуск) особи до складення кваліфікаційного іспиту розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України протягом трьох днів з дня його прийняття.

Після отримання заяви про допуск до складання кваліфікаційного іспиту, Тимчасова кваліфікаційна комісія приватних виконавців протоколом від 19 червня 2017 року № 17 вирішила питання про допуск ОСОБА_1 до складання кваліфікаційного іспиту осіб, які виявили намір здійснювати діяльність приватного виконавця, що підтверджується протоколом засідання тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців № 17 від 19 червня 2017 року.

20 червня 2017 року інформація про прийняте рішення була розміщена на сайті Міністерства юстиції України. Зазначені обставини встановлені судовим рішенням у справі № 805/2343/17-а за позовом ОСОБА_1 до Тимчасової кваліфікаційної комісії приватних виконавців Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії.

Разом з тим, за інформацією, що розміщена на офіційному сайті Міністерства юстиції України 30 червня Тимчасовою кваліфікаційною комісією приватних виконавців (далі - Комісія) прийняте рішення про перенесення дати проведення кваліфікаційного іспиту осіб, які виявили намір здійснювати діяльність приватного виконавця з 30 червня 2017 року на 03 липня 2017 року.

Також, відповідно до вимог статей 19, 21 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 № 1403-VIII та розділу V Порядку допуску до професії приватного виконавця, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.10.2016 № 3053/5, 03 липня 2017 року проведено кваліфікаційний іспит осіб, які виявили намір здійснювати діяльність приватного виконавця, та затверджені його результати.

Згідно протоколу засідання Комісії від 03 липня 2017 року № 19 за результатами проведення кваліфікаційного іспиту прийняте рішення видати посвідчення приватного виконавця 6 особам, які склали іспит, та відмовити у видачі відповідних посвідчень 13 особам, які іспит не склали.

Як вбачається з інформації, викладеної на офіційному сайті Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 не приймав участі у складанні іспиту.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що кваліфікаційний іспит відбувся, а серед кандидатів, що склали іспит Позивач відсутній, суд вважає, що відсутні правові підстави вважати права останнього порушеними, а відтак цей адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд зазначає наступне.

Перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Тобто, завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, в іншому випадку мало б місце порушення принципу розподілу влади, який заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень та підкреслює, що єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Відповідно, завданням адміністративного судочинства є здійснення контролю легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень та з позицією Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, і суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Така позиція суду узгоджується із позицією Верховного суду України, викладеною в постанові Пленуму № 13 від 24 жовтня 2008 року.

За Рекомендацією № R (80) 2 комітету державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 8-11, 17, 69-71, 86, 94, 158-163, 185-186, 254, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Аляб'єв І.Г.

Судді Голошивець І.О.

Тарасенко І.М.