Справа № 208/5095/16-а(2-а/208/167/16)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2017-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2017 року справа № 208/5095/16-а(2-а/208/167/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.01.2017 року за позовом ОСОБА_1 до Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про зобов'язання взяти на облік, перерахувати та поновити виплату пенсії за віком із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни, передбачених чинним законодавством, починаючи з 07.10.2009 року.

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.01.2017 року адміністративний позов було задоволено. Зобов'язано Дніпродзержинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області взяти на облік, перерахувати та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 року із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, як не працюючому пенсіонеру та дитині війни, передбачених чинним пенсійним законодавством України.

Кам'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 04.07.2016 року представник ОСОБА_1 звернувся до Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з заявою про поновлення та перерахунок пенсії за віком.

Листом Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 13.07.2016 року №5655/05/40 в задоволенні заяви Позивача було відмовлено.

Вказана відмова була обґрунтована тим, що відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не передбачено питання пенсійного забезпечення громадян України, які мешкають за кордоном та виїхали на постійне місце проживання, а саме до Держави Ізраїль.

Не погодившись з вказаними висновками пенсійного органу, Позивач звернулась до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із статтею 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального положення, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно п.1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Пенсійного фонду України N 22-1 від 25.11.2005 року, заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім'ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для відмови Позивачу у задоволенні заяви про витребування пенсійної справи, поновлення та перерахунку пенсії були висновки пенсійного органу стосовно того, що приписами чинного законодавства не передбачено питання пенсійного забезпечення громадян України, які мешкають за кордоном та виїхали на постійне місце проживання, а саме до Держави Ізраїль.

Однак, відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 51 вказаного Закону, у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням № 25-рп/2009 пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону № 1058-ІV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним). Зазначені положення Закону № 1058-ІV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

У цьому рішенні зазначено, що оспорюваними нормами Закону № 1058-ІV держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Тобто, виходячи з зазначених правових приписів, особа має право на отримання заробленої та призначеної пенсії незалежно від місця її проживання.

Отже, висновки пенсійного органу стосовно відсутності у Позивача права на отримання пенсії України є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на приписах чинного законодавства.

Враховуючи викладене, Дніпродзержинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області безпідставно не взяло на облік ОСОБА_1, як пенсіонера, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Відповідача перерахувати та поновити виплату пенсії з 07.10.2009 року, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статей 2, 6 Кодексу адміністративного судочинства України, захисту підлягають існуючі порушені права, свободи та інтереси особи.

Статтею 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Відповідно до пункту 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Пенсійного фонду України N 22-1 від 25.11.2005 року, поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що обов'язковою умовою для поновлення виплати пенсії є наявність у пенсійного органу пенсійної справи особи.

В даному випадку, як свідчать встановлені обставини справи, на час виникнення спірних відносин у Відповідача була відсутня пенсійна справа позивача, що в свою чергу свідчить про передчасність позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності пенсійного органу щодо не поновлення виплати пенсії та її перерахунку починаючи з 07.10.2009 року.

Таким чином, суд апеляційної інстанції частково погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості повного задоволення позовних вимог.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.01.2017 року підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.01.2017 року - скасувати в частині зобов'язання Дніпродзержинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області перерахувати та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 року із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни, передбачених чинним пенсійним законодавством України та в цій частині відмовити.

В іншій частині постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.01.2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко