Справа № 813/3247/17
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

813/3247/17

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

21 вересня 2017 року № 813/3247/17

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Гулкевич І.З., перевіривши матеріали подання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Публічного акціонерного товариства "Шахта Надія" про зупинення видаткових операцій, -

в с т а н о в и в:

21 вересня 2017 року до Львівського окружного адміністративного суду надійшло подання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Публічного акціонерного товариства "Шахта Надія" про зупинення видаткових операцій.

Суддя, ознайомившись з матеріалами подання та доданими до нього документами, вважає, що подання подано без додержання вимог, визначених ст.183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, і підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Частинами 3 і 4 ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинно містити:1) найменування адміністративного суду; 2) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв'язку заявника; 3) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв'язку, якщо такий відомий, відносно сторони, до якої застосовуються заходи, передбачені частиною першою цієї статті; 4) підстави звернення з поданням, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника; 5) перелік документів та інших матеріалів, що додаються; 6) підпис уповноваженої особи суб'єкта владних повноважень, що скріплюється печаткою. У разі недотримання вимог частини третьої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків.

Тобто, як зазначає Вищий адміністративний суд України в Інформаційному листі від 02.02.2011 р. № 149/11/13-11, статтею 183-3 КАС України встановлено перелік особливих вимог, що пред’являються до подання податкового органу та особливий перелік процесуальних дій суду, які можуть учинятися в процесі розгляду такого подання. Водночас, у частині, що не врегульована статтею 183-3 КАС України, вимоги до подання визначаються загальними нормами, зокрема статтею 106 КАС України.

Виходячи з наведенного суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 106 КАС України, до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Оскільки, нормами ч. 3 ст. 183-3 КАС України безпосередньо не визначено надання разом із поданням контролюючого органу доказів сплати судового збору за подачу такої заяви, суд вважає, що в данному випадку слід застосовувати загальні норми, встановлені ч. 3 ст. 106 КАС України, що, на думку суду, не суперечить особливостям розгляду справ, визначених ст. 183-3 КАС України.

Аналогічні висновки викладені і в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 року № 2 “Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674 – VII “Про судовий збір” у редакції Закону України від 22 травня 2015 року № 484 – VIII “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору”.

Частиною 1 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” від 08.07.2011 року № 3674-VI (зі змінами, внесеними Законом України № 1774-VIІІ від 06.12.2016 року, які набрали законної сили 01.01.2017 року) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України “Про судовий збір”, за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою, ставку судового збору встановлено у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 1 січня 2017 року, прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1600,00 грн.

З матеріалів подання вбачається, що заявником не надано до суду доказів сплати судового збору, проте надано клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по справі.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що Львівське управління Офісу великих платників податків ДФС не є юридичною особою, а лише структурним підрозділом Офісу великих платників податків ДФС та в структурі Львівського управління відсутнє управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності.

У зв’язку з цим, Львівське управління звернулось до Офісу великих платників податків ДФС із листом про здійснення оплати судового збору у розмірі 1600 грн за подання, проте Офіс великих платників податків ДФС на даний час немає можливості подати документ про сплату судового збору, оскільки фінансування видатків Офісу великих платників податків ДФС здійснюється виключно за рахунок коштів Державного бюджету України.

Питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України “Про судовий збір” № 3674-VI.

Відповідно до ст. 8 Законом України “Про судовий збір” враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зазначене положення Закону кореспондується з приписами ч. 1 ст. 88 КАС України, а саме: суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Відстрочення сплати стороною судового збору є правом, а не обов'язком суду. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Суддя вважає, що наведені позивачем обставини не є підставою для відстрочення від сплати судового збору, оскільки жодного доказу в його обґрунтування Офіс великих платників податків ДФС не надало.

Суддя зазначає, що факт подачі позову державною установою, що фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України не є безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору.

Аналогічна позиція висвітлена в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2, за змістом якої обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях виходить з того, що реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань. Оскільки таке право декларовано державою, то відповідно держава через створювані нею органи несе обов'язок щодо своєчасної та повної виплати саме у розмірах, які нею ж визначені та закріплені в Законі (справа "Кечко проти України", рішення від 08.11.2005 р.). У рішеннях у справах "Бурдов проти Росії" та "Сук проти України" Європейський суд з прав людини зауважив, що державні органи не можуть посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов'язань.

Таким чином, звільнення державних органів від сплати судового збору при зверненні до суду (а також надання відстрочки чи розстрочки такої сплати) через посилання позивачів на обмежене фінансування, з урахуванням взятих на себе державою гарантій щодо надання органам, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору, відповідних коштів, суперечить меті реформи, запровадженої Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 №484-УІІІ.

За таких обставин, суд вважає, що наведені у клопотанні підстави є недостатніми для його задоволення.

Отже, вважаю, що вищезазначені обставини унеможливлюють вирішити питання про відкриття провадження у справі, а тому подання належить залишити без руху та встановити заявнику строк для усунення його недоліків.

Керуючись ст. 106, 108, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя –

у х в а л и в :

Залишити без руху подання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Публічного акціонерного товариства "Шахта Надія" про зупинення видаткових операцій.

Заявнику надати строк включно до 22 вересня 2017 року 12 год. 00 хв. для усунення недоліків подання, що зазначені у мотивувальній частині даної ухвали.

Роз’яснити заявнику, що у разі неусунення вказаних недоліків у строк до 22 вересня 2017 року - 12 год. 00 хв. включно, подання, яке залишено без руху, підлягає поверненню.

Копію ухвали скерувати позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом п’яти днів з дня проголошення ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подала, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Гулкевич І.З.