Справа № 703/476/17
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 703/476/17 Головуючий у 1-й інстанції: Васильківська Т.В. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

20 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В.Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну Головного управління Національної поліції в Черкаській області на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі - відповідач) про визнання протиправною відмову відповідача у призначенні і виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності; зобов'язання відповідача призначити і виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв'язку з втратою працездатності у розмірі 505 200 грн.

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 липня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову відповідача щодо відмови у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності, передбаченої ст. 97 ЗУ «Про Національну поліцію». Зобов'язано відповідача призначити і виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв'язку з втратою працездатності та визначенням інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ у сумі 480 000 грн.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 липня 2017 року та постановити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, позивач з 29 жовтня 1998 року був прийнятий на службу до УМВС України в Черкаській області.

В зв'язку з організаційно штатними змінами 06 листопада 2015 року був звільнений з органів внутрішніх справ України та прийнятий 07 листопада 2015 року на службу в Національну поліцію.

На підставі наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 13 о/с від 29 січня 2016 року ОСОБА_2 був звільнений зі служби в поліції в запас Збройних Сил України за п. 2 ст. 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію». Календарна вислуга років на день звільнення складає 19 років 1 місяць 21 день.

Відповідно до висновку Черкаської обласної МСЕК № 2 від 1 березня 2016 року позивачу призначено 2 групу інвалідності у зв'язку з травмою пов'язаною з виконанням службових обов'язків та втратою працездатності 80 %, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА № 199127 (а.с.10) та довідкою серія 10ААА № 012843 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого (а.с. 11).

23 січня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Національної поліції в Черкаській області з заявою, в якій просив провести йому виплату одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію» у зв'язку з втратою працездатності та встановленням 2 групи інвалідності.

08 лютого 2017 року відповідач своїм листом за № 29/Т-15 відмовив ОСОБА_2 у виплаті одноразової грошової допомоги, посилаючись на те, що інвалідність визначена позивачу внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків під час служби в органах внутрішніх справ. ЗУ «Про національну поліцію» перераховано випадки, згідно яких призначається одноразова грошова допомога поліцейському. Проте випадку, в якому призначається одноразова грошова допомога поліцейському в результаті визначення інвалідності внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків під час служби в органах внутрішніх справ відповідним законом не передбачено, а тому правових підстав для призначення одноразової грошової допомоги не має.

Позивач, не погоджуючись з такою відмовою відповідача, звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання зазначеної статті постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850).

Однак, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію» (Відомості Верховної Ради УРСР, 1991 р., № 4, ст. 20 із наступними змінами).

Відповідно до п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування.

Так, вказаний закон було опубліковано в газеті Голос України, 06.08.2015 року, а тому датою набрання ним чинності є 07.11.2015 року. Саме з цієї дати втратив чинність і Закон України «Про міліцію», у тому числі і його ст. 23.

У зв'язку із тим, що 07.11.2015 року позивача прийнято на службу до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, то з цієї дати на нього, як на поліцейського, почали поширюватися норми Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, в разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок зазначених причин.

Відповідно до п. 1 р. І Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 (далі - Порядок № 4) цей Порядок та умови визначають механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Підпунктом 4 п. 5 р. І Порядку № 4 (у редакції, яка діяла з 07.10.2016) передбачено випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, зокрема у зв'язку з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з п. 1 р. ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання ОГД у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Як убачається з довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії, право позивача на отримання одноразової грошової допомоги виникло 01.03.2016 (а.с. 10).

Згідно з п. 1 р. ІІІ Порядку № 4 формування пакета документів для призначення та виплати ОГД у поліції здійснюється підрозділами фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції, фінансовими підрозділами головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві (далі - фінансові підрозділи) у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці (далі - СДНОП) цих органів та фахівцями військово-лікарської комісії (далі - ВЛК).

Відповідно до п. 3 р. ІІІ Порядку № 4 заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Пунктом 5 вказаного розділу передбачено, що для виплати ОГД у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу заяву (рапорт) із документами, що визначені цим пунктом.

Пунктами 1, 2 р. IV Порядку № 4 передбачено, що фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.

Керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Аналіз викладеного дає підстави для висновку про те, що підставою для підготовки висновку про призначення одноразової грошової допомоги, прийняття рішення про призначення виплати ОГД є відповідна заява (рапорт) за формою, встановленою додатком 1 Порядку № 4, що подана Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського - позивача (у випадку загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського) або до підрозділів фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції, фінансових підрозділів головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем було подано начальнику Головного управління Національної поліції в Черкаській області відповідну заяву про виплату одноразової грошової допомоги (а.с. 18), тобто позивачем вжито всіх залежних від нього дій для отримання зазначеної допомоги, а тому, на думку колегії суддів суду апеляційної інстанції, відмова відповідача у її виплаті є протиправною.

Що стосується доводів позивача про те, що йому відповідач повинен виплати одноразову грошову допомогу у сумі 505 200 грн., то колегія суддів зазначає, що такі доводи суперечать вимозі ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію», якою встановлено, що розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Станом на 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1 600 грн., а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню одноразова грошова допомога у сумі 480 000 грн., а не 505 200 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області - залишити без задоволення.

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.