Справа № 349/1182/17
Суддя: Могила Р. Г.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 349/1182/17
Провадження № 2-а/349/58/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 вересня 2017 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Могили Р.Г.

з участю секретарів судового засідання Боянівської Г.М, ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора ГРПП №4 Рогатинського ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3, Рогатинського відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

В серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до інспектора ГРПП №4 Рогатинського відділення поліції ОСОБА_3 про скасування постанов серія БР №786356 та серія БР №786357 від 29 липня 2017 року.

Ухвалою суду від 29 серпня 2017 року залучино Рогатинське відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області до участі в справі, як другого відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві та пояснив, що постановами від 29 липня 2017 року серія БР № 786356, серії БР №786357 його визнано винним у вчиненні правопорушень передбачених ч.1 ст.126 та ч.1 ст.122 КУпАП, а саме у тому, що 29 липня 2017 року о 10 год. 30 хв. по вул. Галицькій в м. Рогатині він керуючи транспортним засобом марки VIPER реєстраційний номер НОМЕР_1 без посвідчення водія, а також порушив правила обгону транспортного засобу, який рухався попереду. Вважає, що в його діях відсутній склад правопорушень, оскільки він рухаючись мотоциклом по вул. Галицькій в м. Рогатині був зупинений відповідачем, який безпідставно звинуватив його у тому, що він здійснив обгін транспортного засобу перетнувши при цьому вузьку суцільну лінію горизонтальної розмітки. Зважаючи на незаконність його зупинки так як ним не було допущено порушень правил дорожнього руху, які б давали підстави працівнику поліції перевіряти його документи він відмовився надати відповідачу посвідчення водія Після чого, відповідач безпідставно та без наявності визначених законом підстав притягнув його до відповідальності за ч.1 ст.122 та ч. 1 ст. 126 КпАП України. Вважає, що відповідач порушив вимоги закону під час розгляду справ про адміністративні правопорушення та не забезпечив дотримання процедури розгляду справ, розглянув справи безпосередньо на місці вчинення правопорушення та обмежив його право на захист, не надавши можливості ознайомитися з матеріалами справи, подати докази та скористатися правовою допомогою. Тому, вважаючи дії відповідача з приводу притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними, просить скасувати постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності .

Відповідач, інспектор поліції ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, подав письмові заперечення, де вказав, що при несенні служби в групі швидкого реагування по вул. Галицькій в м. Рогатині 29 липня 2017 року ним було виявлено, що водій мотоцикла НОМЕР_2 здійснив обгін транспортного засобу на горизонтальній розмітці 1.1, яку заборонено перетинати. Зупинивши водія він пояснив причину зупинки та почув у відповідь про безпідставність зупинки. На його вимогу предявити документи, що дають право на керування транспортним засобом ОСОБА_2 відмовився надати посвідчення водія. У зв'язку з чим, позивача було з дотриманням вимог закону притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.122, ч. 1 ст. 126 КпАП України. Справи про адміністративні правопорушення були розглянуті з дотриманням вимог закону, а тому підстав для задоволення позову не має.

Другий відповідач, Рогатинське відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області, явку свого представника в судове засідання не забезпечив.

Суд, вислухавши доводи позивача, письмові заперечення відповідача інспектора поліції ОСОБА_3І , показання свідків, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

29 липня 2017 року інспектором ГРПП №4 Рогатинського ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 винесено постанову серія БР №786357, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимоги розмітки проїзної частини дороги (дод.1.1), здійснив обгін транспортного засобу, який рухався попереду та накладено адміністративне стягнення - 300 грн. штрафу за ч.1 ст. 122 КУпАП. Також цього дня ним винесено постанову серія БР №786356, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП у звязку із тим, що він керуючи транспортним засобом марки VIPER реєстраційний номер НОМЕР_1, не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії та накладено 425 грн. штрафу.

Частиною першою статті 122 КУпАП окрім іншого передбачено відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Частиною першою ст.126 КУпАП окрім іншого передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Свідок ОСОБА_4 надав суду покази про те, що є працівником Рогатинського відділення поліції та 29 липня 2017 року знаходився в м. Рогатині по вул. Галицькій і перебував в групі швидкого реагування, яка здійснювала патрулювання містом. Він та ОСОБА_3 побачили, що водій керуючи мотоциклом , перетнув горизонтальну розмітку «вузька суцільна лінія», яку заборонено перетинати. У звязку із порушенням водієм ПДР його було зупинено та повідомлено про виявлене порушення. Однак водій заперечив свою вину та почав у грубій формі вимагати пояснень причини зупинки. На прохання надати для перевірки посвідчення водія він відмовився та почав кричати. Заходи фізичного впливу до нього не застосовувались та притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Свідок ОСОБА_5 надав суду покази про те, що є працівником Рогатинського відділення поліції та 29 липня 2017 року знаходився в складі слідчо-оперативної групи, який за повідомленням ОСОБА_2 про неправомірність дій щодо нього працівниками патрульної поліції, виїжджав на місце події та відібрав в нього пояснення. В поясненнях водій зазначив, що працівники поліції незаконно зупинили його.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством ( ст 1 КУпАП).

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

За ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 не заперечив факту відмови надати працівнику поліції посвідчення водія для перевірки.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема статті 122, 126.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Пунктом 11 ч. 1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 31 вказаного Закону визначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; зупинення транспортного засобу.

Відповідно до пп. «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, також у випадку якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

За приписами п. 2.4. ПДР, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Таким чином органи Національної поліції України наділені повноваженнями вимагати в особи пред'явлення нею документів, що підтверджують, в даному випадку, право керування транспортним засобом.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП). При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно п.2 розділу ІІІ даної Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення передбачені ст. 122,126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, приймаючи постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП, відповідачем оцінено наявні докази, повно і об'єктивно досліджено всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це передбачено ст. 252 КУпАП.

Слід зазначити, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення позивач підписав без зауважень.

Щодо вимоги позивача про скасування постанови серія БР №786357 від 29 липня 2017 року , винесеної інспектором ГРПП №4 Рогатинського ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 гривень, то вона підлягає до задоволення з огляду на наступне.

В п. 1 ст. 69 КАС України вказано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до п. 2 ст. 69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно п.1 ст.76 КАС України пояснення сторін, третіх осіб, їхніх представників про відомі їм обставини, що мають значення для справи, оцінюються поряд з іншими доказами у справі.

Відповідно п.2 ст.86 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Водночас відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Дане положення закріплено в ст. 62 Конституції України.

Відповідачами по справі не долучено відеозапису з нагрудної відеокамери (відео реєстратора) та відеозапис з відео реєстратора відповідної патрульної машини на спростування пояснень позивача про не здійснення ним обгону транспортних засобів з перетином вузької суцільної лінії.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_6 за ч.1 ст.122 КУпАП підлягає до скасування.

Крім цього, суд вважає за необхідне звернути увагу працівникам Рогатинського відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області на наступне.

Частиною 2 статті 36 КУпАП передбачено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне із додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Тобто, якщо справи про кілька адміністративних проступків розглядає одна посадова особа, то в такому випадку виноситься одна постанова та накладається одне основне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з вчинених.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БР №786357 від 29 липня 2017 року , винесену інспектором ГРПП №4 Рогатинського ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 гривень, скасувати.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з винесення постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Р.Г. Могила