Справа № 757/12959/17-а
Суддя: Підпалий В. В.
Дата ухвалення: 2017-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року Суддя Печерського районного суду м. Києва Підпалий В.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Пенсійного фонду України про стягнення коштів. В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 він народився. 10.09.1999 року Позивач отримав пенсійне посвідчення НОМЕР_1 у Ленінському УСЗН м. Луганська. до 06.04.2014 року отримував пенсію належним чином. з Липня 2014 року виплата пенсії була припинена. Посилаючись на розпорядження Кабінету міністрів України № 588-р від 11.06.2014 року «Питання соціального забезпечення громадян України, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції», Постанову Кабінету міністрів України № 541 від 16.10.2014 року «Про порядок припинення підприємницької діяльності та незалежної професійної діяльності особам, які переселилися з тимчасово окупованої території, за їх рішенням», Постанову Кабінету міністрів України № 637 від 05.11.2014 року «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції», Постанову Кабінету міністрів України № 1068-р від 16.10.2014 року «Про забезпечення часткової оплати вартості тимчасового проживання, які переміщуються з тимчасово окупованої території та району проведення антитерористичної операції», Постанову кабінету міністрів України № 653 від 26.11.2014 року «Про затвердження переліку потреб, сума благодійної допомоги для задоволення яких не включається до оподаткованого доходу платників податку на доходи фізичних осіб», Наказ Міністерства юстиції України № 1849/5 від 05.11.2014 року « Про проведення реєстраційних дій щодо юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно місцезнаходженням/ місцем проживання яких є територія проведення антитерористичної операції», Закон України № 1706-VII від 20.10.2014 року «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Позивач вважає дії Відповідача протиправними. Позивач не мав можливості отримувати пенсію за місцем постійного перебування, не мав гарантій особистої безпеки та 15.11.2016 року був зареєстрований у Російській Федерації, Ростовській області, м. Гуково, по вул. Транспортній, 10-а. 03.11.2016 року Позивач отримав вид на проживання з вказаною адресою. За термін з 06.04.2014 року по 01.01.2017 року заборгованість Пенсійного Фонду України складає 83 700 грн. Позивач фактично перебуває у межах юрисдикції банківської системи, тому вважає, що Пенсійний Фонд України має реальну можливість сплатити заборгованість по пенсійним виплатам.

Ухвалою суду від 06.04.2017 року було відкрито скорочене провадження на надано відповідачу десятиденний строк з моменту одержання ухвали для подачі заперечення проти позовної заяви.

У встановлений законом строк від представника відповідача надійшли письмові пояснення, в яких він проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що ст. 19 Конституції України передбачено, що орган державної влади, до яких відноситься Пенсійний фонд України, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією України. Відповідно до п.1 Положень про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 23.07.2014 року № 280 Пенсійний фонд України є центральним органом влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом міністрів України через Міністерство соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні управління. Відповідно до п.4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 року за № 41/26486, ці управління призначають (здійснюють перерахунок) і виплачують пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства. Відповідно із наведеним, територіальні органи Пенсійного фонду України вирішують питання про поновлення або припинення виплати пенсії. Управління Фонду є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Казначейства та уповноважених банках, печатку із зображення Державного Герба України та своїм найменуванням. Враховуючи наведене, Пенсійний фонд України не є належним відповідачем. А також Пенсійний фонд України не відмовляв Позивачу в праві на отримання пенсійних коштів. оскільки не наділений необхідними повноваженнями. також, Позивач не звертався до Пенсійного фонду України з будь-якими заявами чи скаргами для отримання необхідних роз`ясень. Крім того, Територіальні органи Пенсійного фонду України, що знаходились в зоні проведення антитерористичної операції, фактично не здійснюють своїх повноважень. Постановою Кабінету міністрів України від 07.11.2014 року № 595 затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремими підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей. Відповідно до п. 2 зазначеного Тимчасового порядку у населених пунктах Донецької та луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади. В разі реєстрації у відповідному порядку на підконтрольній українській території, згідно із постановами Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509 та від 05.11.2014 року № 637, Позивач мав би можливість отримувати належні йому соціальні (пенсійні) виплати. Проте, інформації щодо реєстрації Позивача на підконтрольній території він не надав. Урядом та Пенсійним фондом України створені відповідні умови для отримання пенсії громадянами, що проживають на непідконтрольних українській владі територіях. Позивач фактично переїхав на постійне місце проживання за кордон. В такому випадку слід керуватись нормами ст. 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та міжнародних угод про співробітництво в сфері пенсійного забезпечення. Отримання Позивачем пенсії за кордон до Російської Федерації може відбуватись у відповідності до умов Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, а також вимог Інструкції про порядок переказування пенсій громадянам, які виїхали за кордон, та виплати пенсій пенсіонерам іноземних держав, які проживають в України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 23.04.1999 року № 4-5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.06.1999 року за № 413/3706. Вимога Позивача про визнання права щодо стягнення коштів з Пенсійного фонду України не відповідає положенням ст. 105 КАС України. Крім того, всупереч ч.1 ст. 106 КАС України Позивач не зазначає обставин, якими обґрунтовує свої вимоги до відповідача.

Згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку скороченого провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, прихожу до наступного.

Встановлено, що Позивач ІНФОРМАЦІЯ_1. 10.09.1999 року Позивач отримав пенсійне посвідчення НОМЕР_1 у Ленінському УСЗН м. Луганська. до 06.04.2014 року отримував пенсію належним чином. з Липня 2014 року виплата пенсії була припинена. Посилаючись на розпорядження Кабінету міністрів України № 588-р від 11.06.2014 року «Питання соціального забезпечення громадян України, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції», Постанову Кабінету міністрів України № 541 від 16.10.2014 року «Про порядок припинення підприємницької діяльності та незалежної професійної діяльності особам, які переселилися з тимчасово окупованої території, за їх рішенням», Постанову Кабінету міністрів України № 637 від 05.11.2014 року «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції», Постанову Кабінету міністрів України № 1068-р від 16.10.2014 року «Про забезпечення часткової оплати вартості тимчасового проживання, які переміщуються з тимчасово окупованої території та району проведення антитерористичної операції», Постанову кабінету міністрів України № 653 від 26.11.2014 року «Про затвердження переліку потреб, сума благодійної допомоги для задоволення яких не включається до оподаткованого доходу платників податку на доходи фізичних осіб», Наказ Міністерства юстиції України № 1849/5 від 05.11.2014 року « Про проведення реєстраційних дій щодо юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно місцезнаходженням/ місцем проживання яких є територія проведення антитерористичної операції», Закон України № 1706-VII від 20.10.2014 року «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Позивач вважає дії Відповідача протиправними. Позивач не мав можливості отримувати пенсію за місцем постійного перебування, не мав гарантій особистої безпеки та 15.11.2016 року був зареєстрований у Російській Федерації, Ростовській області, м. Гуково, по вул. Транспортній, 10-а. 03.11.2016 року Позивач отримав вид на проживання з вказаною адресою. За термін з 06.04.2014 року по 01.01.2017 року заборгованість Пенсійного Фонду України складає 83 700 грн. Позивач фактично перебуває у межах юрисдикції банківської системи, тому вважає, що Пенсійний Фонд України має реальну можливість сплатити заборгованість по пенсійним виплатам.

Згідно ч.2 ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Ст. 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Положення Конституції України є нормами прямої дії, а звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Ст. 19 Конституції України передбачено, що орган державної влади, до яких відноситься Пенсійний фонд України, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією України. Відповідно до п.1 Положень про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 23.07.2014 року № 280 Пенсійний фонд України є центральним органом влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом міністрів України через Міністерство соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У ст. 22 Конституції України зазначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Із системного аналізу ч. 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV вбачається рівноправність застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов'язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 09.07.2007 року №6-рп/2007 зазначив, що «невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави». А встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є «складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права».

Відповідно до п.4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 року за № 41/26486, ці управління призначають (здійснюють перерахунок) і виплачують пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Постановою Кабінету міністрів України від 07.11.2014 року № 595 затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремими підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей. Відповідно до п. 2 зазначеного Тимчасового порядку у населених пунктах Донецької та луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади.

Окрім того вимоги Позивача до Відповідача не відповідають нормам ст. 105 КАС України.

Відповідно до ч.1 т. 106 КАС України у позовній заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається позовна заява; 2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі; 4) зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків тощо; 6) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Тому, суд вважає задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись Конституцією України, ст.ст. 105, 106, 158-163, 167, 183-2, 185-186, 254 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволення позову ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про стягнення коштів - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Печерський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Підпалий В.В.