Справа № 806/1344/17
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"21" вересня 2017 р. Справа № 806/1344/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4,

представника відповідача - Державної служби України з питань праці - Гришиної Н.В.,

представника відповідача - Державного підприємства "Житомирський експертно-технічний центр Держпраці" - Горбовського Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "07" червня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України, Державної служби України з питань праці, Державного підприємства "Житомирський експертно-технічний центр Держпраці", про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 30 000,00 грн. моральної шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ Держгірпромнагляду від 05.06.2015 №170-к "Про звільнення"

- визнати протиправним та скасувати наказ Держгірпромнагляду від 08.06.2015 №174-к "Про внесення змін до наказу".

- визнати протиправним та скасувати наказ ДП "Житомирський експертно-технічний центр Держпраці" Державної служби України з питань праці від 17.08.2015 №105-к "Про звільнення".

- поновити його на посаді начальника ДП "Житомирський експертно-технічний центр Держпраці", незалежно від назви посади на дату винесення судового рішення, як керівника та прешої посадової особи, відповідно до контракту та допустити у цій частині рішення до негайного виконання.

- стягнути з ДП "Житомирський експертно-технічний центр Держпраці" на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

- стягнути з Державної служби України з питань праці моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.

- стягнути з ДП "Житомирський експертно-технічний центр Держпраці" моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.

- стягнути з Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 07 червня 2017 року провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України, оскільки дану позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погодившись з даною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05.03.2013 між Державною службою гірничого нагляду та промислової безпеки України та ОСОБА_3 укладено контракт №1, згідно якого позивача призначено на посаду начальника Державного підприємства "Житомирський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України" на термін з 05.03.2013 по 05.03.2018. (а.с.19-24)

У квітні 2015 року, наказом Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України №4, Державне підприємство "Житомирський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України" перейменовано на Державне підприємство "Житомирський експертно-технічний центр Держпраці".

В подальшому, наказом Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України від 05.06.2015 №170-к, ОСОБА_3 звільнено із займаної посади з підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади" відповідно до п.7-2 ч.1 ст. 36 Кодексу законів про працю.(а.с.10)

08.06.2015 Державною службою гірничого нагляду та промислової безпеки України винесено наказ №174-к "Про внесення змін до наказу від 06.06.2015 №170-к", згідно якого позивача звільнено із займаної посади з підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади" відповідно до п.7-2 ч.1 ст. 36 Кодексу законів про працю України, в перший робочий день після відновлення працездатності. (а.с.9)

Наказом Державного підприємства "Житомирський експертно-технічний центр Держпраці" від 17.08.2015 №105-к, відповідно до наказу Держгірпромнагляду України від 08.06.2015 №174-к ОСОБА_3 звільнений 17.08.2015 з посади начальника Державного підприємства "Житомирський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України" з підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади" відповідно до п.7-2 ч.1 ст. 36 Кодексу законів про працю України. (а.с.11)

Вважаючи, що звільнення з посади начальника Державного підприємства "Житомирський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України" проведено з грубим порушенням вимог законодавства України, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить скасувати спірні накази.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції дійшов висновку, що дану позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, 16 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України "Про очищення влади" від 16 вересня 2014 року № 1682-VII.

Очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування (частина 1 статті 1 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 1 вказаного Закону протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Відповідно до п.9 ст.2 Закону заходи з очищення влади (люстрація) здійснюється щодо керівників державних, у тому числі казенних, підприємств оборонно-промислового комплексу, а також державних підприємств, що належать до сфери управління суб'єкта надання адміністративних послуг.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обіймав посаду директора державного підприємства, що належить до сфери управління Державної служби з питань праці, яке є суб'єктом надання адміністративних послуг, а отже на нього поширюється дія Закону України "Про очищення влади".

Механізм очищення влади визначений Законом України "Про очищення влади" та постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 563 "Деякі питання реалізації Закону України "Про очищення влади", якою затверджений Порядок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади".

Цим Порядком передбачено, що перевірка приналежності посадових осіб на предмет їх люстрації відповідно до Закону України "Про очищення влади" розпочинається згідно з рішенням керівника відповідного органу про початок проведення перевірки. Рішення про початок проведення перевірки в органі оприлюднюється в день його прийняття на офіційному веб-сайті органу, в якому проводиться перевірка, та в той самий день доводиться відповідальним структурним підрозділом такого органу до відома осіб, які підлягають перевірці. У разі коли в органі, в якому проводиться перевірка, відсутня технічна можливість для оприлюднення рішення про початок проведення перевірки в органі, такий орган надсилає зазначене рішення в день його прийняття у паперовій та електронній формі (скановану копію у форматі pdf) на електронну адресу органу, якому підпорядковується зазначений орган. Орган, якому підпорядковується орган, в якому проводиться перевірка, у той самий день оприлюднює рішення на власному офіційному веб-сайті (пункти 5 - 7).

Разом з тим, за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Висловлювання "судом, встановленим законом" зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

У порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також щодо інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (статті 3, 15 ЦПК України).

За положеннями частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення (частина друга статті 4 КАС України).

Однією з визначальних особливостей КАС України є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична або юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем - суб'єкт владних повноважень. Особа, яка реалізує своє суб'єктивне право через прийняття суб'єктом владних управлінських функцій відповідного рішення чи вчинення ним дій, вступає з ним у публічно-правові відносини і має право на захист свого права в адміністративному суді.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 3 КАС України суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані суб'єкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

Так, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 17 КАС України до компетенції адміністративних судів відносяться спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно із п.15 ч.1 ст.3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба.

У цій справі, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про поновлення його на роботі як керівника та першої посадової особи ДП "Житомирський експертно-технічний центр Держпраці", яка не відноситься до посад державних службовців, а тому діяльність на такій посаді не є публічною службою.

Колегія суддів зазначає, що позивач звернувся за захистом порушених прав, що виникли з трудових відносин, тому такий спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Таку ж правову позицію висвітив і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 334/5144/15-ц від 30 серпня 2017 року.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "07" червня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "21" вересня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_2

3- представнику позивача: ОСОБА_4 - АДРЕСА_1, 11508

4- відповідачам: Державна служба гірничого нагляду та промислової безпеки України вул. Еспланадна, 8/10,м.Київ 23,01023

5-Державна служба України з питань праці вул. Десятинна, 14,м.Київ,Центральна Частина Києва, Київ,01601

6-Державне підприємство "Житомирський експертно-технічний центр Держпраці" пров. 2 Госпітальний, 15,м.Житомир,10001

- ,