Справа № 713/67/17
Суддя: Волков О.Ф.
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

11 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаВолкова О.Ф.
суддів:Гриціва М.І., Прокопенка О.Б.,-
розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 12 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги учаснику бойових дій,

в с т а н о в и л а:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 12 травня 2017 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2017 року, на підставі пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Не погодившись із таким рішенням суду касаційної інстанції, представник позивача ОСОБА_5 подав заяву про його перегляд Верховним Судом України, посилаючись на наявність підстав, установлених пунктами 2 та 5 частини першої статті 237 КАС.

На обґрунтування заяви додано копії рішень Вищого адміністративного суду України від 9 січня, 5 червня 2014 року,18 квітня, 12, 12, 25 травня 2017 року (№№ К/9991/94654/11, К/9991/27906/12, К/800/12320/17, К/800/15862/17 та К/800/15864/17 відповідно), та постанову Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року (№ 21-6508а15).

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 2 частини першої статті 237 КАС однією з підстав перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів.

Зі змісту заяви, тексту оскарженого рішення та доданих до заяви рішень Вищого адміністративного суду України вбачається, що касаційний суд не тлумачив норм процесуального закону, а відповідно до їх положень в кожному конкретно індивідуальному випадку з'ясовував обґрунтованість доводів касаційних скарг і необхідність відкриття касаційного провадження. Зокрема, в ситуації з оскарженим рішенням доводи касаційної скарги скаржника цей суд визнав необґрунтованими і недостатніми для перевірки матеріалів справи, а у правовій ситуації, на яку робиться посилання, - навпаки достатніми для відкриття касаційного провадження та розгляду справ.

Зазначені обставини в розумінні положень пункту 2 частини першої статті 237, пункту 3 частини другої статті 239 КАС дають підстави вважати заяву необґрунтованою і такою, що унеможливлює допуск справи до провадження Верховного Суду України.

За правилами пункту 5 частини першої статті 237 КАС мотивом перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є, зокрема, невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Обґрунтовуючи наявність вищенаведеної підстави, заявник послалася на постанову Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року (№ 21-6508а15), у якій цей суд дійшов висновку про те, що керуючись принципом законності та виходячи із визначених у частині четвертій статті 9 КАС загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2014 році слід застосовувати не постанову Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2014 року № 102 «Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», а Закон України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-XII), який має вищу юридичну силу.

Натомість, у справі, рішення у якій оскаржується, суд апеляційної інстанції вирішував питання щодо перерахунку та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2016 року, коли одночасно діяли норми частини п'ятої статті 12 Закону № 3551-XII і постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», які регулювали такі виплати.

Вищий адміністративний суд України погодився із висновком суду апеляційної інстанції про те, що відповідно до пункту 26 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України, у редакції станом на час виникнення спірних відносин (з 1 січня 2015 року), встановлено, що норми і положення, зокрема, статей 12-16 Закону № 3551-ХІІ, застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

За таких обставин підстав стверджувати про невідповідність оскаржуваної ухвали касаційного суду висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року (№ 21-6508а15) немає.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд судових рішень у цій справі з підстави, установленої пунктом 5 частини першої статті 237 КАС.

Керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи за позовом ОСОБА_4 до Управління соціального захисту населення Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги учаснику бойових дій до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 12 травня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.Ф. Волков
Судді:М.І. Гриців
О.Б. Прокопенко