Справа № 522/19791/16-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 522/19791/16-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Нікітіна С.Й.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Федусика А.Г., Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2017 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області у справі про адміністративне правопорушення № 685 від 30 вересня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 12 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, на суму 8 500,00 грн.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2017 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про задоволення позовних вимог, так як проведеною перевіркою встановлено факт використання позивачем не прийнятого в експлуатацію будинку, що є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, апелянтом наголошено, що будь-які порушення порядку проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, допущені контролюючим органом, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, так як факт вчинення адміністративного правопорушення доведений зібраними матеріалами у справі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 вересня 2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області проведено позапланову перевірку реконструкції житлового будинку, за адресою: м. Одеса, пров. Тупіковий, 3-а.

При цьому, вказаною перевіркою встановлено факт експлуатації позивачем реконструйованого обєкту, який не зданий в експлуатацію, що є порушенням ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 23 вересня 2016 року, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 23 вересня 2016 року та протокол про адміністративне правопорушення від 23 вересня 2016 року.

При цьому, 30 вересня 2016 року відповідачем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 685, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 12 ст. 96 КУпАП і притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, на суму 8 500,00 грн.

Не погоджуючись з отриманою постановою позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, з яким частково погоджується судова колегія, зроблено висновок про скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, з огляду на наступне.

Так, ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», субєктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Відповідно до ч. 8. ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», експлуатація закінчених будівництвом обєктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Згідно ч. 11 ст. 96 КУпАП, експлуатація об'єктів будівництва, які завершені будівництвом з 19 січня 2012 року та не прийняті в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації, вчинені щодо об'єктів I категорії складності, - тягнуть за собою накладення штрафу від трьохсот п'ятдесяти до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 12 вказаної статті встановлено, що діяння, передбачені частиною одинадцятою цієї статті, вчинені щодо об'єктів II категорії складності, - тягнуть за собою накладення штрафу від чотирьохсот до п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 затверджено «Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» (далі - Порядок), яким визначено процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - субєкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до п. 9 Порядку, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Пунктом 13 Порядку встановлено, що суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право, зокрема: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Відповідно до п. 21 Порядку, якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності прийнятої постанови Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області у справі про адміністративне правопорушення № 685 від 30 вересня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 12 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, на суму 8 500,00 грн.

Так, у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень та у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

В даному випадку, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало виявлення контролюючим органом під час проведення перевірки субєкта містобудування факту експлуатації об'єкту будівництва, що не прийнятий в експлуатацію.

В свою чергу, із вищевказаного Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю вбачається, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників.

При цьому, за наслідком проведеної перевірки суб'єкт містобудування підписує відповідний акт перевірки, а вразі відмови від підпису посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

Проте, із зібраних матеріалів у справі, а саме акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, протоколу про адміністративне правопорушення, припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності вбачається відсутність підписів позивача, а також записів посадової особи про відмову позивача від підпису, що свідчить про відсутність останнього під час проведення спірної перевірки, а як наслідок про позбавлення його права надання своїх пояснень та заперечень щодо виявлених порушень.

Більш того, відповідачем не заперечується факт проведення спірного заходу державного архітектурно-будівельного контролю за відсутності субєкта містобудування, а також не заперечується обовязковий характер участі позивача у відповідних заходах.

Внаслідок чого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем порушено встановлений порядок здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, а тому вважає протиправною оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Проте, відповідно до п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

В даному випадку, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції невірно встановлено обставини справи, в частині висновку щодо протиправності оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення у звязку з тим, що позивачем оскаржено у судовому порядку наказ № 67 «СК» від 11 червня 2014 року про скасування реєстрації декларації про готовність спірного обєкта містобудування до експлуатації, так як сторонами у справі не заперечується факт не прийняття в експлуатацію спірного обєкта містобудування на момент винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, є помилковим висновок суду першої інстанції щодо пропуску відповідачем встановлено 2-місячного строку на притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, так як спірний факт експлуатації об'єкту будівництва, що не прийнятий в експлуатацію виявлено 23 вересня 2016 року, а оскаржувану постанову складено 30 вересня 2016 року.

Тому, враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції невірно встановив обставини справи та допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області - задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2017 року - скасувати, прийняти у справі нову постанову, якою частково задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення.

Визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області у справі про адміністративне правопорушення № 685 від 30 вересня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 12 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, на суму 8 500,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: А.Г. Федусик

ОСОБА_2