Справа № 635/4299/17
Суддя: Пілюгіна О. М.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/4299/17
Провадження № 2-а/635/115/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді О.М. Пілюгіної

за участю секретаря Зуєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України міста Харкова про визнання протиправними дій, про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з адміністративним позовом та просить визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного Фонду України в Комінтернівському районі міста Харкова від 24 березня 2017 року про відмову ОСОБА_1 у переході на пенсію у зв'язку з втратою годувальника; зобов'язати Слобожанське об'єднане управління Пенсійного Фонду України міста Харкова провести перерахунок та призначити позивачу виплату пенсії по втраті годувальника з ІНФОРМАЦІЯ_3 року в розмірі 14355,00 гривень, що дорівнює 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2, яке на час смерті останнього складало 28710,00 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона перебуває на обліку в Слобожанському об'єднаному управлінні Пенсійного Фонду України міста Харкова та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 10 липня 1965 року позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 помер. За життя останній працював на посаді судді з 28 січня 1970 року до 29 жовтня 1999 року та після виходу у відставку перебував на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Комінтернівському районі міста Харкова та отримував довічне грошове утримання судді у відставці. У зв'язку зі смертю чоловіка, 07 грудня 2016 року позивач, як непрацездатна особа, яка перебувала на утриманні померлого, звернулася до відповідача з заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на час настання смерті ОСОБА_2, з урахуванням довідки № 03-55/150, яка видана 25 травня 2017 року територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Харківській області. Рішенням Управління Пенсійного Фонду України в Комінтернівському районі міста Харкова від 24 березня 2017 року позивачу відмовлено у переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, оскільки відповідно до ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» призначення пенсії по втраті годувальника не передбачено. На думку відповідача, щомісячне грошове тримання судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не може вважатися пенсією. Відповідно до листа Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України міста Харкова № 4936/48-07 від 16 червня 2017 року, позивачу роз'яснено про можливість переведення на пенсію в зв'язку з втратою годувальника відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та вказано перелік документів, які необхідно подати позивачу для її призначення, зокрема довідку про заробітну плату ОСОБА_2 за 60 місяців страхового стажу до 29 жовтня 1999 року. Позивач з вказаним рішенням відповідача не згодна та вважає його таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Відповідач намагається перерахувати позивачу пенсію в розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника, а не в розмірі 50% від суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Проте, позивач перебувала на утриманні свого чоловіка, досягла пенсійного віку, визначеного ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто є непрацездатною, а тому має право на отримання пенсії по втраті годувальника в зв'язку зі смертю чоловіка. Крім того, позивач не згодна з посиланням відповідача на те, що при розрахунку пенсії по втраті годувальника не може враховуватися розмір отриманого годувальником щомісячного довічного утримання на час настання смерті, оскільки пенсія за віком та довічне грошове утримання судді мають однакову правову природу. Так, пенсія є регулярною щомісячною грошовою виплатою, яка призначається у встановленому державою порядку як захід матеріального забезпечення у зв'язку з настанням певної обставини, як то досягнення пенсійного віку, інвалідність, смерть годувальника. Щомісячне довічне грошове утримання також являє собою регулярну грошову виплату, яка була призначена чоловіку позивача при звільненні останнього у відставку та виплачувалась територіальним органом Пенсійного Фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України, як захід матеріального забезпечення. Отже, відмова відповідача у призначення позивачу пенсії по втраті годувальника в залежності від розміру пенсії її померлого чоловіка на час настання смерті не може бути визнана правомірною. а вказаних обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу за її відсутності.

Представник Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України в судове засідання не з'явився, подав суду клопотання, проти позову заперечував, просив розглядати справу без його участі. Також надав суду письмові заперечення в яких просив залишити без задоволення позов ОСОБА_3, посилаючись на наступне. З 30 травня 1994 року ОСОБА_3 перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 17 березня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до управління з заявою про призначення пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Рішенням управління від 24 березня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у переході на пенсію у зв'язку з втратою годувальника по Закону України «Про судоустрій і статус суддів», оскільки ст. 142 вказаного Закону призначення пенсії по втраті годувальника не передбачено. Листом № 287/05-28 від 27 жовтня 2016 року позивачу було надано роз'яснення щодо можливого переходу на пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка відповідно вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» № 889-VIII від 10 грудня 2015 року, на підставі якого втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, крім ст. 37, яка застосовується до кола державних службовців, які при умові додержання відповідних умов та досягнення відповідного пенсійного віку мають розраховувати на призначення пенсії державного службовця. Оскільки з 01 січня 2007 року чоловік позивача - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року отримував довічне грошове утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», визначеного на умовах передбачених Законом України «Про державну службу», перехід на пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка можливо здійснити лише відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Однак з заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 до відповідача не зверталася. При цьому, необхідною умовою для здійснення переводу ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника є подання заявником довідки про заробітну плату (дохід) її померлого чоловіка за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року незалежно від перерв з часу його роботи. Проте, позивач надала довідку про заробітну плату № 03-55/150, яка видана 25 травня 2017 року, Апеляційним судом Харківської області, за період обчислення суми заробітку з 2011 року до 2016 року, в той час за даними трудової книжки ОСОБА_2, останній припинив свою трудову діяльність в 1999 році. Крім того, вказана довідка, яка видана 25 травня 2017 року не може бути прийнята до виконання, оскільки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а підстави для видачі довідок померлим особам нормами діючого законодавства не встановлено.

Суд, розглянувши заяви сторін та письмові заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 30 травня 1994 року перебуває на обліку в Слобожанському об'єднаному управлінні Пенсійного Фонду України міста Харкова та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», про що свідчить довідка № 1720, видана 11 липня 2017 року Слобожанським об'єднаним управлінням Пенсійного Фонду України міста Харкова.

17 березня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України міста Харкова з заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв'язку з втратою годувальника в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на час настання смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на підставі довідки № 03-55/150, яка видана 25 травня 2017 року Апеляційним судом Харківської області, відповідно до даних якої заробіток ОСОБА_4, який враховується при обчисленні пенсії за період з жовтня 2011 року до вересня 2016 року становив 1277801,40 гривень; станом на вересень 2016 року сума заробітку останнього становить 28710,00 гривень.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі від 24 березня 2017 року, ОСОБА_3 відмовлено у переході на пенсію у зв'язку з втратою годувальника по Закону України «Про судоустрій і статус суддів», так як згідно ст. 142 вищевказаного Закону призначення пенсії по втраті годувальника не передбачено, про що свідчить витяг з рішення від 24 березня 2017 року.

Також позивачем в якості доказів надано:

копія паспорту громадянина України та картки платника податків на ім'я позивача; копія посвідчення судді Міжобласного суду № 7, видане безстроково на ім'я ОСОБА_2;

лист Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України міста Харкова № 4936/48-07 від 16 червня 2017 року, в якому ОСОБА_1 роз'яснено порядок її переведення на пенсію в зв'язку з втратою годувальника та вказано перелік документів, які необхідно подати до Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України міста Харкова, відповідно до Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 30 липня 2015 року № 13-2), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846;

свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1, видане 10 липня 1965 року Київським ЗАГС міста Харкова, де вказано, що 10 липня 1965 року зареєстровано одруження між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; дружині після реєстрації одруження присвоєно прізвище «Агофонова», запис № 498 від 10 липня 1965 року;

свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 видане 03 жовтня 2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, де вказано, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, запис № 14441 від 03 жовтня 2016 року;

трудова книжка на ім'я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, заповнена 15 серпня 1958 року, відповідно до записів якої 28 жовтня 1999 року ОСОБА_4 звільнений з посади судді Міжобласного суду у зв'язку з відставкою відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 21 жовтня 1999 року № 1175-ХІV (Наказ № 69 від 27 жовтня 1999 року).

Відповідно до ч. 2, ч. 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"; пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

До 01 травня 2016 року пенсійне забезпечення державних службовців було врегульоване нормами Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-XII.

З 01 травня 2016 року набув чинності Закон України Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

У зв'язку з набуттям чинності Закону України Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, положення Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Порядок та умови переведення на пенсію у зв'язку з втратою годувальника визначені розділом V Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Наведене дає підстави для висновку про правомірність рішення Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України міста Харкова від 24 березня 2017 про відмову ОСОБА_1 у переході на пенсію у зв'язку з втратою годувальника по Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Враховуючи, що позивач звернулася до Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України міста Харкова з заявою про призначення пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» на підставі довідки № 03-55/150, яка видана 25 травня 2017 року Апеляційним судом Харківської області про заробіток ОСОБА_4 за період з жовтня 2011 року до вересня 2016 року та посилається на норми Закону, якими вказане питання не врегульовано, тому суд приходить до висновку, що рішення Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України міста Харкова від 24 березня 2017 року про відмову у переході на пенсію у зв'язку з втратою годувальника прийнято обґрунтовано та не вбачає підстав для його скасування.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що питання щодо переведення на пенсію у зв'язку з втратою годувальника врегульовано нормами розділу V Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а порядок та умови такого переходу, відповідно чинного законодавства, роз'яснено ОСОБА_1 у листі Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України міста Харкова № 4936/48-07 від 16 червня 2017 року.

За вказаних обставин, у суду не має підстав для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог - повністю відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається у той же строк з дня отримання копії постанови.

Суддя О.М. Пілюгіна