Справа № 607/175/17
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/7108/17
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Матковської З.М..,

при секретарі судового засідання: Керод Х.І.,

з участю представника відповідача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 травня 2017 року у справі № 607/175/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Тернопільської митниці ДФС України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

В січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Тернопільської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил від 22 грудня 2016 року за № 0138/40300/16.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 травня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив позивач ОСОБА_2 Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Апелянт у клопотанні, яке надійшло на адресу суду 08.09.2017р. просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Представник відповідача під час апеляційного розгляду заперечив вимоги апеляційної скарги просив оскаржувану постанову залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга непідлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відносно позивача 22 грудня 2016 року складено протокол про порушення митних правил № 0138/40300/16, зі змісту якого видно, що 13 жовтня 2015 року громадянином-резидентом ОСОБА_2 через пункт пропуску «Шегині-Медика» Львівської митниці ДФС на митну територію України в митному режимі «Транзит» шляхом вибору смуги руху «зелений коридор» був ввезений автомобіль марки «Mercedes -Benz Vito», реєстраційний номер RP52295, номер кузов VSA2654. Не вивезення даного автомобіля підтверджується витягом з бази даних диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску АСМО «Інспектор».

За наслідками розгляду вказаного вище протоколу, 22 грудня 2016 року заступник начальника Тернопільської митниці ДФС, радник податкової та митної справи 1 рангу ОСОБА_3 виніс постанову у справі про порушення ситних правил №0138/40300/16, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції зробив висновок, що відповідачем правомірно притягнуто до відповідальності ОСОБА_2 за порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Колегія суддів з таким висновком суду погоджується з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 95 МК України встановлені такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту; зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

За правилами ч 2 ст. 95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Диспозицією ч.3 ст.470 МК України встановлено відповідальність за перевищення встановленого ст.95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу митного органу.

Частиною 1 статті 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства про адміністративні правопорушення.

Частиною 2 ст.531 МК України передбачено, що підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законом обставини.

Згідно ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Стосовно тверджень апелянта про те, що вказане правопорушення не може вважатися триваючим, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 522 Митного кодексу України передбачено, що справи про порушення митних правил, передбачені статями 468 - 470, 474, 475, 477 - 481,485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Частиною 1 статті 467 Митного кодексу України встановлено якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Відтак з аналізу зазначеної норми вбачається, що перелік триваючих правопорушень не є вичерпним, а лише конкретизуючим щодо окремих статей, при цьому, в положеннях Митного кодексу України не міститься визначення триваючого правопорушення.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Відтак апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції що, невивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Таким чином, триваючі правопорушення слід розглядати з моменту їх суб'єктивного офіційного виявлення, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, приписі, акті перевірки і т.д.

Зважаючи на те, що позивач ввіз транспортний засіб на митну територію України в режимі транзиту 13 жовтня 2015 року, то кінцевим терміном його вивезення за межі митної території України є 23 жовтня 2015 року, однак позивачем такий обов'язок виконаний не був.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що митним органом дане правопорушення виявлене 22 грудня 2016 року, коли було отримано пояснення позивача з приводу не вивезення вказаного автомобіля за межі митної території України та складено протокол про порушення митних правил № 0138/40300/16. При цьому, постанова про порушення митних правил винесена відповідачем 22 грудня 2016 року, тобто в межах піврічного строку з дня виявлення триваючого правопорушення.

Враховуючи зазначене, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду приходить до переконання про правомірність винесення оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за порушення передбачене, ч. 3 ст. 470 МК України, оскільки відповідачем був доведений факт вчинення адміністративного проступку позивачем, а притягнення до адміністративної відповідальності відбулося із дотриманням вимог митного законодавства.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

ОСОБА_4 апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції.

Суд першої інстанції розглянув спір з дотриманням норм матеріального та процесуального права, внаслідок чого вірно відмовив в задоволенні позову ОСОБА_2, у звязку з чим підстав для скасування оскаржуваної постанови Тернопільського міськрайонного суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 травня 2017 року у справі № 607/175/17 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_5
судді ОСОБА_4
ОСОБА_6
Повний текст ухвали складено 20.09.2017р.