Справа № 804/5271/17
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2017-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2017 р. Справа № 804/5271/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
прокурора представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Приватного підприємства фірми «ПРОМАР» про стягнення заборгованості,-
17 серпня 2017 року Керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської областізвернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в інтересах держави в особі Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі позивач) до Приватного підприємства фірми «ПРОМАР» (далі відповідач) з вимогами про стягнення з відповідача на користь бюджету податкового боргу на розрахунковий рахунок згідно з бюджетною класифікацією у сумі 66 781,65грн.
Представник позивача позовні вимоги прокурора підтримав, просив суд задовольнити позов в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач належним чином повідомлений судом, що підтверджується наявними матеріалами справи. Жодних клопотань або заперечень відповідач до суду не надав.
Заслухавши доводи прокурора, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідач перебуває на обліку в ДПІ у АНД районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
-528,08грн. по акцизному податку (код бюджетної класифікації 14040001),
-5718,70грн. - по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (код бюджетної класифікації 18010101),
Згідно з витягом з облікової картки платника ППФ «ПРОМАР», заборгованість по акцизному податку з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами у розмірі 528,08грн. утворилась за відповідачем за рахунок несплати:
За результатами перевірки складено акт від 26.12.2016 р. №3836/04-61-40-0/20305629.
Копія податкового повідомлення-рішення направлена відповідачу рекомендованим поштовим відправленням на адресу, що зазначена в ЄДРПОУ, проте не вручена (а.с.30).
Згідно з витягом з облікової картки платника ППФ «ПРОМАР», заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 5718,70грн. утворилась внаслідок не сплати відповідачем самостійно задекларованих податкових зобовязань по:
По термінам сплати 29.04.2016 р., 29.07.2016р., 29.10.2016 р., 29.01.2017 р. задекларовані відповідачем податковізобовязання залишаються не сплаченими.
Так, матеріалами справи встановлено, відповідно до матеріалів перевірки, складених співробітниками АНДВПГУНП в Дніпропетровській області від 01.09.2016 р. у магазині, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Саранська, 8, в ході перевірки було встановлено порушення ч. 12 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії) та п.2 ч.1 ст. 153 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (продаж алкогольних напоїв (пива) особі, яка не досягла 18 років).
-6800грн. за продаж алкогольних напоїв (пива) особі, яка не досягла 18 років (а.с.34).
Копія рішення від 10.01.2017 р. №000002400 направлена відповідачу рекомендованим поштовим відправленням на адресу, що зазначена в ЄДРПОУ, проте не вручена, оскільки конверт повернувся відправнику з відміткою пошти про невручення (а.с.36).
На виконання положень ст.59 Податкового кодексу України відповідачу виставлена податкова вимога №503-17 від 31.03.2016 на суму 3089,10грн., яка надіслана відповідачу (а.с.29).
На момент вирішення спору в суді доказів сплати суми заборгованості надано не було.
Згідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту ПК України).
Пунктом 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобовязаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Згідно п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
Згідно з п. 46. 1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді (п. 49.2 ст. 49 ПК України).
Підпунктом 49.18.1 пункту 49.18. статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
За положеннями ст. 202 Податкового кодексу України звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал.
За правилами ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подаються відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частинами за місяцями.
Згідно вимог п. 287.3 ст. 287 ПК України податкове зобовязання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частинами власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Відповідно до п.п. 57.3, 57.4 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Згідно з п. 14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України податковим боргом вважається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
За правилами, визначеними п. 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно з положенням п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.
Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно з п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 162 КАС України, суд в порядку адміністративного судочинства може прийняти постанову про стягнення з відповідача коштів.
Оцінюючи усі докази, досліджені судом у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
В ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач має непогашену податкову заборгованість по наступним платежам:
-по акцизному податку (код бюджетної класифікації 14040001);
-по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (код бюджетної класифікації 18010101);
-з адміністративних штрафів(код бюджетної класифікації 21081500),
-по земельному податку з юридичних осіб(код бюджетної класифікації 18010500).
На виконання вищенаведених положень норм чинного законодавства, Державною податковою інспекцією у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області було сформовано та направленовідповідачу вимогу про сплату боргу від 31.03.2016 р.№503-17на суму 3089,10грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с.29).
Отже, сума податкової заборгованості, що заявлена у позові до стягнення, є саме податковим боргом відповідача.
Керуючись ст.ст. 9, 11, 17, 69-72, 86, 94, 128, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Приватного підприємства фірми «ПРОМАР» про стягнення заборгованості - задовольнити в повному обсязі.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 20 вересня 2017 року

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 20.09.2017 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_1 ОСОБА_5