Справа № П/800/135/17
Суддя: Кривенда О.В.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Кривенди О.В.,
суддів:Волкова О.Ф., Гриціва М.І., Прокопенка О.Б.,

при секретарі судового засідання Ключник А.Ю.,

за участю:

позивача ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6,

представника Вищої ради правосуддя - Белінської О.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до Вищої ради правосуддя (яка є правонаступником Вищої ради юстиції; далі - ВРП, ВРЮ відповідно) про визнання незаконним та скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2017 року ОСОБА_5 звернулася до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з адміністративним позовом до ВРП, в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення ВРП від 23 березня 2017 року № 592/0/15-17 «Про звільнення ОСОБА_5 з посади судді Святошинського районного суду міста Києва за вчинення істотного дисциплінарного проступку» (далі - Спірне рішення).

У судовому засіданні представник відповідача заявила клопотання про зупинення провадження у справі, яке мотивоване тим, що Спірне рішення прийнято на підставі рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС) від 4 липня 2016 року № 1328/дп-16 про направлення рекомендації до ВРЮ для вирішення питання щодо внесення подання про звільнення судді Святошинського районного суду міста Києва Кириленко Т.В. з підстави, передбаченої пунктом 5 частини п'ятої статті 126 Конституції України (за порушення присяги) (далі - Рішення ВККС), правомірність якого є предметом іншої адміністративної справи за позовом ОСОБА_5 до ВККС про визнання незаконним та скасування Рішення ВККС. 24 травня 2017 року у цій справі Вищий адміністративний суд України прийняв постанову про задоволення позову, яка не набрала законної сили.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 7 червня 2017 року клопотання ВРП задовольнив: провадження у справі зупинив до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі за позовом ОСОБА_5 до ВККС про визнання незаконним та скасування Рішення ВККС.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, позивач з підстави, встановленої пунктом 4 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), подала заяву про її перегляд Верховним Судом України.

У заяві йдеться про те, що станом на 7 червня 2017 року під час розгляду клопотання про зупинення провадження у справі у колегії суддів Вищого адміністративного суду України не було належних доказів про оскарження постанови цього суду від 24 травня 2017 року, постановленої в іншій адміністративній справі. Крім того, заявник зазначає, що з обставин справи, що розглядається, не вбачається процесуальної неможливості для самостійного її вирішення судом незалежно від результатів розгляду іншої справи. Заявник твердить, що передбачених пунктом 3 частини першої статті 156 КАС підстав для зупинення провадження у справі у суду не було, а тому просить скасувати ухвалу Вищого адміністративного суду України від 7 червня 2017 року та передати справу до цього ж суду для подальшого розгляду.

Заслухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача, перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 156 КАС суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. Зупиняючи провадження у справі, Вищий адміністративний суд України виходив із того, що Спірне рішення відповідача прийнято на підставі Рішення ВККС, яке також оскаржене позивачем до суду і є предметом розгляду в іншій адміністративній справі.

Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що судове рішення у справі за позовом ОСОБА_5 до ВККС про визнання незаконним та скасування рішення цього органу безпосередньо впливає на вирішення спору у справі про визнання незаконним та скасування Спірного рішення ВРП. Колегія суддів вважає, що Вищий адміністративний суд України належним чином умотивував своє рішення, а викладені у ньому висновки узгоджуються з вимогами статті 156 КАС. Крім того, слід зауважити, що відповідно до статті 32 Закону України від 15 січня 1998 року № 22/98-ВР «Про Вищу раду юстиції» (чинного на час надходження до ВРП Рішення ВККС) питання про звільнення судді з підстав, передбачених пунктами 4-6 частини п'ятої статті 126 Конституції України (порушення суддею вимог щодо несумісності, порушення суддею присяги, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо нього), ВРЮ розглядає після надання ВККС, іншого суб'єкта у випадках, визначених законом, відповідного висновку або за власною ініціативою.

2 червня 2016 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», яким внесено зміни до Конституції України щодо правосуддя, та цього ж дня прийняла Закон України № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII). Зазначені закони набрали чинності 30 вересня 2016 року.

Цими законами здійснено перерозподіл повноважень між ВККС та ВРП. До компетенції ВРП було віднесено, зокрема, повноваження щодо розгляду дисциплінарних справ стосовно усіх суддів.

21 грудня 2016 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя», який набрав чинності 5 січня 2017 року. Згідно зі статтею 3 цього Закону ВРП, зокрема, забезпечує здійснення дисциплінарним органом дисциплінарного провадження щодо судді, утворює органи для розгляду справ щодо дисциплінарної відповідальності суддів.

Відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону рішення ВККС про направлення рекомендації до ВРЮ для вирішення питання щодо внесення подання про звільнення судді з посади, прийняті до набрання чинності Законом № 1402-VІІІ, ВРП розглядає в порядку, встановленому главою 6 розділу ІІ цього Закону. За результатом розгляду ВРП може прийняти рішення про звільнення судді з посади на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України.

Отже, необхідною умовою розгляду ВРП питання про звільнення судді з посади є наявність рішення ВККС про направлення рекомендації до ВРЮ для вирішення питання щодо внесення подання про звільнення судді з посади.

Оскільки позивач, вважаючи таке рішення ВККС незаконним, оскаржив його в судовому порядку, суд обґрунтовано зупинив провадження у справі, рішення в якій просить переглянути заявник, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі, яке може безпосередньо вплинути на вирішення спору щодо законності прийняття ВРП спірного рішення про звільнення ОСОБА_5 з посади судді.

Колегія суддів вважає, що ухвала Вищого адміністративного суду України від 7 червня 2017 року постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», статтями 241, 242, 244 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

постановила:

У задоволенні заяви ОСОБА_5 відмовити.

Постанова є остаточною і не може бути оскаржена, крім випадку, передбаченого пунктом 3 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Кривенда

Судді: О.Ф. Волков М.І. Гриців О.Б. Прокопенко