Справа № 465/2493/17
Суддя: Мартинишин М. О.
Дата ухвалення: 2017-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

22.08.2017 року м.Львів

Франківський районний суд міста Львова у складі:

головуючої судді - Мартинишин М.О.

при секретарі - Потюк В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до інспектора патрульної поліції взводу №1 роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Рузавіна Ярослава Миколайовича про визнання дій протиправними та визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача інспектора патрульної поліції взводу №1 роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Рузавіна Ярослава Миколайовича про визнання дій протиправними та визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення Серія АР №667012 від 09.04.2017 року відносно ОСОБА_1, якою накладено штраф за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП у розмірі 510 грн.. Свої вимоги мотивує тим, що таке рішення відповідача є протиправним, а дій незаконними та притягнення до адміністративної відповідальності - безпідставним, оскільки його вини у вчиненні адміністративного правопорушення немає, а тому просить таку постанову скасувати за відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, дав пояснення аналогічні викладених у позові. Просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, не з'явився. Враховуючи наведене, суд на підставі ст. 128 КАС України вирішує справу по наявних у ній матеріалах, достатніх для постановлення рішення.

Заслухавши пояснення представника позивач, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що 09.04.2017 року інспектором патрульної поліції взводу №1 роти №2 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Рузавіним Ярославом Миколайовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №667012.

Як вбачається із постанови, що ОСОБА_1 08.04.2017 р. о 23 год. 58 хв. керуючи автомобілем « СІА Сееd» д.н.з. на пл..Двірцева,1 у м.Львові здійснив стоянку у місці, де транспортний засіб унеможливив виїзд транспортних засобів, чим порушив п.15.10 «А» ПДР України.

Згідно п.15.10 «а» ПДР України стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

Під час винесення постанови не дотримано вимог статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

В силу змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно змісту ч.1 ст.14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності притягаються власники (співвласники) транспортних засобів за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Дорога по пл. Двірцева, 1 у м.Львові(одразу ж навпроти центрального входу до залізничного вокзалу м.Львова) є кільцевою та призначена для руху в односторонньою напрямку, тобто є з наскрізним рухом.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника ОСОБА_1, позивач заперечує 08.04.2017 року факт порушення ним правил дорожнього руху, так як не створював перешкод іншим транспортним засобам, а тому суд дає віру тому, що ОСОБА_1 в даному випадку не порушував вимог Правил дорожнього руху.

Попри це, суд звертає увагу на те, що працівниками поліції не здійснено відповідної фото чи відеофіксації правопорушення та не було зібрано належних та допустимих доказів, які б могли підтвердити факт і встановити вину позивача у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, та не відібрано пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, тощо, відтак твердження відповідача, що позивач здійснив стоянку у місці, де його транспортний засіб унеможливив виїзд транспортних засобів є припущенням, а тому суд дає віру тому, що позивач в даному випадку не порушував вимог Правил дорожнього руху.

Окрім цього, у постанові не вказано повний опис обставин, установлених під час розгляду справи.

При цьому, суд наголошує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватись виключно на висновках працівників поліції, за відсутності доказів винуватості особи, отриманих не інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом.

У даній справі, крім висновків відповідача, який склав постанову у справі про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які допустимі докази на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, у зв'язку із чим, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, на підставі наявних в матеріалах даної справи та досліджених в ході судового розгляду доказів, суд дійшов висновку про те, що твердження працівника поліції про порушення позивачем п.15.10 «А» ПДР України, є припущенням, яке не підтверджене доказами, а тому суд надає віру тому, що позивач не порушував вимог Правил дорожнього руху.

При цьому, поліцейський із порушенням виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення за адресою: м.Львів,вул.Конюшиній,13, а не за адресою: м.Львів, пл. Двірцева, 1 - на місці вчинення правопорушенням на підставі ч.4 ст.258 КУпАП або в приміщенні Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції з адресою: м.Львів,вул. Перфецького,19 - за місцем знаходження органу уповноваженого розглядати справу(за місцем вчинення правопорушення) на підставі ч.1 ст.276 КУпАП, а тому суд вваж є, що такі дії є протиправними.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п. 1 Постанови від «06» березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

За правилами ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, судом враховано, що в ході судового розгляду відповідачем не надано доказів, зокрема, матеріалів фіксації порушення позивачем Правил дорожнього руху на спростування його позовних вимог та заперечень позивача щодо факту вчинення адміністративного правопорушення.

Стаття 62 Конституції України встановлює «презумпцію невинуватості», відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Виходячи з ст. 9 КпАП України, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1, в даному випадку, відсутнє адміністративне правопорушення (поступок), оскільки органом поліції як під час винесення оскаржуваної постанови, так і під час розгляду справи, не доведено наявність протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, якою було б порушено ч. 3 ст. 122 КУпАП, тобто не доведено сам факт вчинення адміністративного правопорушення.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, та не наведено належних та допустимих доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина інших суб'єктів у сфері публічно правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З вищевказаного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення, а тому слід визнати протиправними дії поліцейського Рузавіна Ярослава Миколайовича, яка полягла у розгляді справи за адресою: м.Львів,вул.. Конюшинна,13 та визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №667012 від 09.04.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, оскільки не вбачається в діях позивача порушення правил дорожнього руху України.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 11, 19, 51, 99, 102, 105-106, 128, 161, 162, 163 КАС України, ст.ст. 7, 9, 258, 280, 287-289, 293 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В:

позов задовольнити.

Визнати протиправними дії поліцейського Рузавіна Ярослава Миколайовича, яка полягла у розгляді справи за адресою: м.Львів,вул. Конюшинна,13.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №667012 від 09.04.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Мартинишин М.О.