Справа № 803/925/17
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року Справа № 803/925/17

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛЕВЕР СТОРС» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛЕВЕР СТОРС» (далі ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС», товариство) звернулося з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі ГУ ДФС у Волинській області, контролюючий орган) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07 квітня 2017 року № та № (в частині, що не була скасована ДФС України).

Відповідно до заяви про уточнення позовних вимог №804 від 08 вересня 2017 року ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» просило визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 07 квітня 2017 року № (т.3, а.с.155-157).

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

За результатами планової виїзної перевірки ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01 січня 2014 року по 30 вересня 2016 року ревізорами-інспекторами ГУ ДФС у Волинській області складено акт №107/03-20-14-01-09/38273126 від 15 лютого 2017 року (т.1, а.с.9-48). За результатами позапланової виїзної перевірки ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» з питань, що стали предметом заперечення субєкта господарювання на акт планової документальної виїзної перевірки від 15 лютого 2017 року №107/03-20-14-01-09/38273126 складено акт від 24 березня 2017 року №733/14-01/38273126 (т.4, а.с.85-112).

Відповідно до висновків акта від 24 березня 2017 року перевіркою встановлено порушення товариством, зокрема, підпунктів 14.1.36, 14.1.181, 14.1.231 пункту 14.1 статті 14, підпунктів 198.1, 198.3, 198.4, 198.5, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (далі ПК України) занижено податок на додану вартість (далі - ПДВ) на загальну суму 949 345 грн.

На підставі акта перевірки від 24 березня 2017 року №733/14-01/38273126 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 07 квітня 2017 року, яким ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» збільшено суму грошового зобовязання з ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 1 424 017 грн. 50 коп., з яких: 949 345 грн. за основним податковим зобовязанням, 474 672 грн. 50 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1, а.с.49).

Позивач вважає податкове повідомлення-рішення № від 07 квітня 2017 року протиправним і просить його скасувати з огляду на наступне.

Господарські взаємовідносини із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (далі ФОП ОСОБА_5, підприємець) і Приватним підприємством «Алкан» (далі ПП «Алкан») підтверджуються належним чином оформленими документами, які були надані під час перевірки. Вказані документи в повній мірі підтверджують факт виконання ремонтно-будівельних робіт (реконструкції і перепланування приміщень торгових закладів), прийняття і оплату таких робіт позивачем. Висновок контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій із зазначеними контрагентами ґрунтується на тому, що в останніх відсутні технічні і виробничі можливості для виконання будівельних робіт, однак вказані обставини не можуть вплинути на формування податкового зобовязання позивача, оскільки останній не зобовязаний контролювати дотримання іншими субєктами господарювання вимог податкового законодавства. Також позивач вважає неправомірними висновки ГУ ДФС у Волинській області щодо нереальності господарських операцій з поставки продуктів харчування та інших товарів народного споживання Товариством з обмеженою відповідальністю «Бест ОСОБА_6» (далі ТзОВ «Бест ОСОБА_6») і Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_7С.Ю.» (далі ТзОВ «ОСОБА_7С.Ю.»), оскільки усі операції з поставки товарів оформлені первинними документами бухгалтерського обліку та відображені в податковому обліку товариства. Також позивач зазначив, що перевезення товарів здійснювалось фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 на підставі договорів про транспортну експедицію, а отже, для такого перевезення підприємець міг залучати перевізників, що спростовує доводи відповідача про відсутність транспортних засобів і водіїв у підприємця. Крім того, відсутність на складі товариства в квітні 2017 року саме тих номенклатурних одиниць товару, інформація щодо яких була надана позивачем станом на 30 вересня 2016 року, не свідчить про нереальність облікованих показників господарської діяльності, оскільки за вказаний період відбулась часткова реалізація цього товару через мережу магазинів роздрібної торгівлі, а постачальниками такої ж продукції були і інші субєкти господарювання.

У звязку з наведеним позивач просить оскаржене податкове повідомлення-рішення скасувати.

Відповідно до письмових заперечень проти адміністративного позову від 17 серпня 2017 року (т. 3, а.с. 141-143) відповідач його вимог не визнав, посилаючи на наступне.

Висновки контролюючого органу про порушення позивачем підпунктів 14.1.36, 14.1.181, 14.1.231 пункту 14.1 статті 14, пункту 201.10 статті 201, підпунктів 198.1, 198.3, 198.4, 198.5, 198.6 статті 198 ПК України, що спричинило заниження податкового зобовязання з ПДВ на загальну суму 1 707 597 грн. ґрунтуються на тому, що при перевірці ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» не надано усіх необхідних документів первинного бухгалтерського обліку на підтвердження правомірності здійснення господарської діяльності. Зокрема, акти виконаних робіт, довідки про вартість виконаних будівельних робіт, відомості ресурсів до актів, кошториси, оформлені за результатами господарських взаємовідносин ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» із ФОП ОСОБА_9 і ПП «Алкан», не містять усіх необхідних реквізитів. Крім того, у вказаних контрагентів відсутня достатня кількість працівників, техніки, що свідчить про неможливість фактичного надання будівельних робіт. Також не були надані усі необхідні документи первинного бухгалтерського обліку за результатами господарських взаємовідносин із ТзОВ «Бест ОСОБА_6» і ТзОВ «ОСОБА_7С.Ю.», а надані - не містили усіх необхідних реквізитів відповідно до вимог чинного законодавства. У перевізника товару ФОП ОСОБА_8, згідно з даними 1ДФ за перевірений період, відсутні наймані працівники, транспортний засіб, на якому здійснювались перевезення, належав ОСОБА_10, який в трудових відносинах з підприємцем не перебував. Згідно з наданою відповідачу інформацією, станом на 30 вересня 2016 року на залишку позивача перебували ТМЦ в кількості 26 097 шт. номенклатурних одиниць олії ТМ «Розумниця». Однак, за результатами проведення інвентаризації по номенклатурі продукції в ході проведення позапланової перевірки в квітні 2017 року посадовими особами відповідача було встановлено відсутність товару у позивача, а наявна олія ТМ «Розумниця» була виготовлена в листопаді, грудні 2016 року, січні 2017 року. Таким чином відповідач був позбавлений можливості перевірити фактичну наявність та відповідно постачання даної олії. ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» не надано контролюючому органу доказів повернення вказаних ТМЦ постачальнику або реалізації цього товару, що фактично свідчить про нереальний характер поставок.

Керуючись наведеним, відповідач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним, прийнятим відповідно до вимог чинного законодавства, просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали із наведених у позовній заяві підстав, просили позов задовольнити повністю.

Представники відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечили з підстав, вказаних в письмових запереченнях, додатково пояснили, що в складі грошового зобовязання з ПДВ, визначеного контролюючим органом в оскарженому податковому повідомленні-рішенні, також входить сума ПДВ 149 348 грн (99 565 за основним податковим зобовязанням, 49 783 грн за штрафними (фінансовими) санкціями), яка безпідставно товариством була включена до складу податкового кредиту з ПДВ за результатами господарських взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛЄ» (далі - ТзОВ «МІЛЄ»), оскільки доказів використання придбаної в останнього побутової техніки в межах господарської діяльності позивачем не надано.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення частково з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Волинській області в період з 27 грудня 2016 року по 08 лютого 2017 року проведено планову виїзну перевірку ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01 січня 2014 року по 30 вересня 2016 року, за наслідками якої складено акт №107/03-20-14-01-09/38273126 від 15 лютого 2017 року (т.1, а.с.9-48).

На підставі поданих товариством заперечень на акт перевірки №107/03-20-14-01-09/38273126 від 15 лютого 2017 року було проведено позапланову виїзну перевірку ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» з питань, що стали предметом заперечення субєкта господарювання на акт планової документальної виїзної перевірки від 15 лютого 2017 року №107/03-20-14-01-09/38273126. За результатами позапланової виїзної перевірки складено акт від 24 березня 2017 року №733/14-01/38273126 (т.4, а.с.85-112).

Відповідно до висновків вказаного акта перевірки контролюючим органом виявлено порушення товариством, зокрема, підпунктів 14.1.36, 14.1.181, 14.1.231 пункту 14.1 статті 14, підпунктів 198.1, 198.3, 198.4, 198.5, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України занижено податок на додану вартість на загальну суму 949 345 грн., з яких: за лютий 2014 року 7 500 грн., за березень 2014 року 9 782 грн., за квітень 2014 року 3 228 грн., за травень 2014 року 3 171 грн., за червень 2014 року 568 грн., за липень 2014 року 3 438 грн., за серпень 2014 року 1 667 грн., за вересень 2014 року 2 913 грн., за жовтень 2014 року 1 000 грн., за листопад 2014 року 3 333 грн., за грудень 2014 року 12 315 грн., за січень 2015 року 3 362 грн., за лютий 2015 року 13 360 грн., за березень 2015 року 11 158 грн., за квітень 2015 року 9 697 грн., за травень 2015 року 9 660 грн., за червень 2015 року 10 746 грн., за липень 2015 року 14 184 грн., за серпень 2015 року 1 006 грн., за вересень 2015 року 12 828 грн., за жовтень 2015 року 83 447 грн., за листопад 2015 року 24 374 грн., за грудень 2015 року 66 307 грн., за січень 2016 року 78 752 грн., за березень 2016 року 7 292 грн., за квітень 2016 року 133 777 грн., за травень 2016 року 96 805 грн., за червень 2016 року 139 074 грн., за липень 2016 року 86 262 грн., за серпень 2016 року 69 682 грн., за вересень 2016 року 28 657 грн.

На підставі акта перевірки від 24 березня 2017 року №733/14-01/38273126 контролюючим органом прийнято, зокрема, податкове повідомлення-рішення від 07 квітня 2017 року №, яким ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» збільшено суму грошового зобовязання з ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 1 424 017 грн. 50 коп., з яких: 949 345 грн. за основним податковим зобовязанням, 474 672 грн. 50 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1, а.с.49).

В обґрунтування висновків щодо заниження податку на додану вартість ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» контролюючий орган посилається на недоведеність реальності господарських операцій (проведення будівельних, електромонтажних та інших робіт) із ФОП ОСОБА_5 і ПП «Алкан», а також - на фіктивність господарських взаємовідносин із контрагентами-постачальниками при придбанні ТМЦ (продуктів харчування та інших товарів народного споживання) у ТзОВ «Бест ОСОБА_6» і ТзОВ «ОСОБА_7С.Ю.».

При цьому, ГУ ДФС у Волинській області вказує, що на підтвердження реальності господарських операцій між позивачем і ФОП ОСОБА_5, ПП «Алкан» для перевірки були надані договори підряду, акти виконаних робіт за формою КБ 2в, довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ 3, відомості ресурсів до актів виконаних робіт, кошториси, договірні ціни. Під час дослідження вказаних документів було встановлено, що деякі з них містять неточності: в актах і довідках відсутні відомості щодо особи, яка їх підписувала, дати складання документів, період, охоплений документом. Крім того, відповідно до податкової звітності підприємця ОСОБА_5, в останнього немає достатньої кількості працівників, техніки для проведення будівельних робіт; ОСОБА_5 є працівником іншого підприємства з восьмигодинним робочим днем, що свідчить про неможливість виконання ним таких робіт. В ПП «Алкан» також відсутні трудові і технічні ресурси для виконання будівельних робіт. Таким чином, позивачем не було доведено реальності господарських взаємовідносин із вказаними контрагентами, а отже безпідставно включено до складу податкового кредиту з ПДВ за перевірений період 189 660 грн. за результатами взаємовідносин з ФОП ОСОБА_5, 106 664 грн. за результатами взаємовідносин з ПП «Алкан».

При дослідженні документів, оформлених за результатами господарських операцій з постачання товарів від ТзОВ «Бест ОСОБА_6» і ТзОВ «ОСОБА_7С.Ю.», контролюючим органом було виявлено, що у видаткових накладних не зазначено місце складання документа, не ідентифіковано осіб, які підписували накладні; довіреностей на отримання продукції не надано; в товарно-транспортних накладних відсутні відомості про вантаж, відомості по особу, яка отримала вантаж, водія, експедитора, адресу розвантаження товару. У перевізника ФОП ОСОБА_8 у перевіреному періоді відсутні наймані працівники, транспортні засоби, яким здійснювались перевезення. При співставленні інформації щодо залишків ТМЦ станом на 30 вересня 2016 року та станом на квітень 2017 року, контролюючим органом виявлено відсутність товарів згідно з наданою номенклатурою, доказів повернення товарів постачальникам або його продажу позивачем не було надано. Керуючись наведеним, контролюючий орган дійшов висновку, що укладені правочини із вказаними постачальниками не спричинили реального настання юридичних наслідків, тому позивачем безпідставно включено до складу податкового кредиту з ПДВ за перевірений період 143 845 грн. 40 коп. за результатами взаємовідносин з ТзОВ «Бест ОСОБА_6», 409 607 грн. 50 коп. за результатами взаємовідносин з ТзОВ «ОСОБА_7С.Ю.».

Крім того, в ході проведення перевірки контролюючим органом було встановлено придбання побутової техніки в ТзОВ «МІЛЄ» на загальну суму 497 825 грн., в т.ч ПДВ 99 565 грн., яку було введено до складу основних засобів. Однак, при проведенні перевірки товариством не надано доказів використання придбаної техніки в господарській діяльності ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС», про що складено відповідний акт від 10 лютого 2017 року. Керуючись наведеним, ГУ ДФС у Волинській області дійшло висновку про безпідставне включення суми 99 565 грн. до складу податкового кредиту з ПДВ за перевірений період.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить із наступного.

Згідно з частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно зі статтею 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Сторони самостійно визначають форму договору. В силу статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до статті 207 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути, на вимогу однієї із сторін або відповідного органу державної влади, визнано судом недійсним повністю або в частині.

Необхідними умовами для визнання зобов'язання недійсним відповідно до частини першої статті 207 Господарського кодексу України є, зокрема, його вчинення з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства та наявність умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних наслідків.

Наявність умислу у сторін (сторони) угоди означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність вчинення зобов'язання і суперечність його мети інтересам держави та суспільства і прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків.

Таким чином, при кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Статтею 9 Закону №996-XIV встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського обліку. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-XIV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

В силу статті 180 ПК України ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» є платником ПДВ.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно з пунктами 186.1, 186.2 статті 186 ПК України місцем постачання товарів є: а) фактичне місцезнаходження товарів на момент їх постачання (крім випадків, передбачених у підпунктах «б» і «в» цього пункту); б) місце, де товари перебувають на час початку їх перевезення або пересилання, у разі якщо товари перевозяться або пересилаються продавцем, покупцем чи третьою особою; в) місце, де провадиться складання, монтаж чи встановлення, у разі якщо товари складаються, монтуються або встановлюються (з випробуванням чи без нього) продавцем або від його імені.

Місцем постачання послуг є: місце фактичного постачання послуг, пов'язаних з рухомим майном, а саме: а) послуг, що є допоміжними у транспортній діяльності: навантаження, розвантаження, перевантаження, складська обробка товарів та інші аналогічні види послуг; б) послуг із проведення експертизи та оцінки рухомого майна; в) послуг, пов'язаних із перевезенням пасажирів та вантажів, у тому числі з постачанням продовольчих продуктів і напоїв, призначених для споживання; г) послуг із виконання ремонтних робіт і послуг із переробки сировини, а також інших робіт і послуг, що пов'язані з рухомим майном; фактичне місцезнаходження нерухомого майна, у тому числі що будується, для тих послуг, які пов'язані з нерухомим майном: а) послуг агентств нерухомості; б) послуг з підготовки та проведення будівельних робіт; в) інших послуг за місцезнаходженням нерухомого майна, у тому числі що будується.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з статтею 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, формування податкового кредиту можливе лише у разі фактичного здійснення господарських операцій, підтверджених належним чином складеними первинними документами, що відображають їх реальність, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Судом встановлено, що між ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» (замовник) і ФОП ОСОБА_5 (виконавець) було укладено договір підряду від 06 серпня 2015 року (т.2, а.с.1-2). Відповідно до умов вказаного договору виконавець зобовязався своїми засобами провести будівельні, електромонтажні та інші роботи на обєктах замовника, а замовник прийняти закінчені будівельні роботи і оплатити їх. Адреси обєктів, термін, кошторис та технічна документація на такі роботи погоджуються сторонами в додатках (кошторисах) до даного договору. Замовник зобовязався за умовами даного договору оплатити вартість робіт та матеріалів, визначених договірними цінами в додатках (кошторисах), що є невідємними частинами даного договору.

На виконання умов вказаного договору в серпні 2015-вересні 2016 року підприємцем ОСОБА_5 було виконано ремонтно-будівельні роботи (поточний ремонт магазинів) в м.Тернопіль, м.Львів, м.Луцьк, м.Рівне, м.Ківерці, загальною вартістю 1 137 965 грн., в т.ч. 189 660 грн. ПДВ. Позивачем було віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ 189 660 грн.

Факти виконання будівельних робіт на обєктах позивач підтвердив довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (примірна форма КБ-3), актами приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма КБ-2в) (т.2, а.с.3-186). На підтвердження оплати виконаних робіт позивач надав платіжні доручення (т.2, а.с.186-220).

Між ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» (замовник) і ПП «Алкан» (виконавець) було укладено договір підряду від 03 лютого 2014 року (т.1, а.с.59-60). Відповідно до умов вказаного договору виконавець зобовязався своїми засобами провести будівельні, електромонтажні та інші роботи на обєктах замовника, а замовник прийняти закінчені будівельні роботи і оплатити їх. Адреси обєктів, термін, кошторис та технічна документація на такі роботи погоджуються сторонами в додатках (кошторисах) до даного договору. Замовник зобовязався за умовами даного договору оплатити вартість робіт та матеріалів, визначених договірними цінами в додатках (кошторисах), що є невідємними частинами даного договору.

На виконання умов вказаного договору в лютому 2014 липні 2015 року ПП «Алкан» було виконано ремонтно-будівельні роботи (поточний ремонт магазинів) в м.Тернопіль, м.Львів, м.Луцьк, м.Рівне, м.Ківерці, загальною вартістю 630 200 грн. 36 коп., в т.ч. 106664 грн. ПДВ. Позивачем було віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ 106 664 грн.

Факти виконання будівельних робіт на обєктах позивач підтвердив довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (примірна форма КБ-3), актами приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма КБ-2в) (т.2, а.с.3-186). На підтвердження оплати виконаних робіт позивач надав платіжні доручення (т.1, а.с.61-250).

Також позивачем надано суду інформаційні матеріали щодо ремонтних робіт, виконаних підприємцем ОСОБА_5 і ПП «Алкан»: фотоматеріали, експлікації приміщень (т.3, а.с.55-138). Крім того, позивачем надано докази пошуку і аналізу оптимальних пропозицій щодо проведення будівельних робіт та робіт з реконструкції магазинів: договірні ціни, локальні кошториси, надані ТзОВ «Крайд», ТзОВ «Альфа-Буд Україна», ФОП ОСОБА_11 (т.3, а.с.160-268, т.4, а.с.1-59).

Перевіривши надані докази, суд приходить до висновку, що документи оформлені відповідно до вимог Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704.

При цьому документи та інші дані, що підтверджують факт виконання ремонтних робіт підприємцем ОСОБА_5 і ПП «Алкан», які відображені в податковому обліку ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС», оцінювались судом з урахуванням специфіки таких господарських операцій. Сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Суд не бере до уваги доводи відповідача щодо відсутності в ФОП ОСОБА_5 і ПП «Алкан» трудових і технічних ресурсів, якими ГУ ДФС у Волинській області обґрунтовувало фіктивність господарських операцій, оскільки чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим субєктом господарювання. Отже, якщо контрагент не дотримався вимог податкового законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови стосовно його формування та має необхідні документальні підтвердження його розміру і не може свідчити про наявність умислу уникнути від сплати податків. Судом, при цьому, враховано, що зустрічних перевірок вказаних контрагентів контролюючий орган не проводив. Окрім того, перебування ОСОБА_5 у трудових відносинах з третіми особами не є підставою для визнання фіктивними виконаних ним робіт, оскільки укладеним між сторонами договором підряду та чинним законодавством України не заборонено виконавцю робіт залучати субпідрядні організації, фізичних осіб для виконання таких робіт.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем надано контролюючому органу всі належним чином оформлені первинні документи, передбачені податковим законодавством, і що позивач правомірно включив суми ПДВ 189 660 грн. і 106 664 грн. до податкового кредиту, сплачені при оплаті вартості виконаних ремонтних робіт ФОП ОСОБА_5 і ПП «Алкан».

Щодо господарських взаємовідносин позивача з ТзОВ «Бест ОСОБА_6», ТзОВ «ОСОБА_7С.Ю.» судом встановлено наступне.

Між ТзОВ «ОСОБА_7С.Ю.» (продавець) та ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу №31/03/16 від 31 березня 2016 року (т.2, а.с.221). Відповідно до умов вказаного договору продавець зобовязався передати у власність покупця товар (продукти харчування та інші товари народного споживання), а покупець прийняти і оплатити його вартість. Асортимент, кількість та ціна товару визначаються у накладних, які оформляються сторонами при прийманні-передачі кожної партії товару. Поставка товару здійснюється на умовах самовивозу покупцем зі складу продавця, що знаходиться в м.Ужгород по вул.Бестужева, 9. Прийом товару проводиться на складі покупця і оформляється шляхом підписання товарно-супровідних документів.

На виконання умов вказаного договору ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» в квітні-серпні 2016 року придбало у ТзОВ «ОСОБА_7С.Ю.» товар (борошно, пряники, печиво, халва, чай, макарони, пластівці, арахіс) загальною вартістю 2 457 645 грн., в т.ч. ПДВ 409 607 грн. 50 коп. Позивачем було віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ 409 607 грн. 50 коп.

Факт придбання товару в ТзОВ «ОСОБА_7С.Ю.» позивач підтвердив видатковими накладними №2510 від 25 серпня 2016 року, №2133 від 19 липня 2016 року, №1910 від 29 червня 2016 року, №1795 від 17 червня 2016 року, №1406 від 28 квітня 2016 року, товарно-транспортними накладними від 25 серпня 2016 року, від 19 липня 2016 року, від 29 червня 2016 року, від 17 червня 2016 року, від 28 квітня 2016 року. На підтвердження оплати вартості придбаного товару позивач надав платіжні доручення №7759 від 20 вересня 2016 року, №7150 від 06 вересня 2016 року, №7148 від 06 вересня 2016 року, №660 від 20 вересня 2016 року (т.2, а.с.222-232).

Між ТзОВ «Бест ОСОБА_6» (постачальник) та ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» (покупець) було укладено договір поставки №170413-2к від 17 квітня 2013 року (т.2, а.с.233-236). Відповідно до умов вказаного договору постачальник зобовязався поставляти і передати у власність покупця, а покупець - прийняти і оплатити товар за ціною та в асортименті, погоджених сторонами в специфікаціях. Постачальник здійснює доставку товару автомобільним транспортом в торгівельну точку (склад) покупця.

На виконання умов вказаного договору ТзОВ «Бест ОСОБА_6» 31 січня та 29 квітня 2016 року поставило ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» товар (олію соняшникову «Розумниця») загальною вартістю 863 072 грн. 7 коп., в т.ч. ПДВ 143 845 грн. 40 коп. Позивачем було віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ 143 845 грн. 40 коп.

Факт придбання товару в ТзОВ «Бест ОСОБА_6» позивач підтвердив видатковими накладними №45 від 31 січня 2016 року, №132 від 29 квітня 2016 року, товарно-транспортними накладними №268 від 31 січня 2016 року, №456 від 29 квітня 2016 року (т.2 а.с.237-240). На підтвердження оплати вартості придбаного 31 січня та 29 квітня 2016 року товару, а також інших поставок, що відбувались у перевіреному періоді, позивач надав платіжні доручення (т.2, а.с.241-250, т.3, а.с.1-31).

Доставка товару, придбаного ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» в ТзОВ «ОСОБА_7С.Ю.» і ТзОВ «Бест ОСОБА_6» здійснювалась ФОП ОСОБА_8 на підставі договору на надання транспортних послуг при перевезеннях вантажів автомобільним транспортом №01-04-16 від 01 квітня 2016 року і договору про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №01/12 від 01 грудня 2015 року (т.3, а.с.32-34, 35-36). Відповідно до умов вказаних договорів ФОП ОСОБА_8 (виконавець) зобовязався за рахунок ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС», ТзОВ «Бест ОСОБА_6» (замовників) виконати або організувати виконання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажу, інших послуг, необхідних для доставки товару.

Перевезення здійснювались водієм ОСОБА_12 на транспортному засобі ДАФ, номерний знак НОМЕР_1, причіпом, номерний знак НОМЕР_2, який належить водію на праві власності.

Суд критично оцінює доводи відповідача щодо відсутності у ФОП ОСОБА_8 працівників і належність вказаного ТЗ ОСОБА_12 як на доказ нереальності поставки на користь позивача товарів, оскільки відповідно до умов договорів №01-04-16 від 01 квітня 2016 року, №01/12 від 01 грудня 2015 року підприємець зобовязався здійснити або організувати перевезення товару, що свідчить про можливість залучення третіх осіб для перевезення товару і використання ТЗ, які не належать йому.

Доводи відповідача щодо неможливості ідентифікації осіб, що підписували видаткові накладні при поставці товару спростовано наступним.

Наказом від 01 квітня 2012 року ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» призначено ОСОБА_13 відповідального за отримання та відпуск товарно-матеріальних цінностей, якого уповноважено підписувати первинні документи щодо отримання і відпуску ТМЦ (т.3, а.с.158). Наказом від 31 грудня 2014 року ТзОВ «Бест ОСОБА_6» призначено ОСОБА_14 відповідального за отримання та відпуск ТМЦ і уповноважено останнього підписувати первинні документи щодо отримання і відпуску ТМЦ (т.3, а.с.159). Вказані накази позивачем надавались також до заперечень на акт планової перевірки від 15 лютого 2017 року.

Таким чином, судом ідентифіковано осіб, які підписували видаткові накладні від позивача - ОСОБА_13, від ТзОВ «Бест ОСОБА_6» - ОСОБА_14, від ТзОВ «ОСОБА_7С.Ю.» - ОСОБА_15 (значиться в накладних).

Також, судом встановлено, що на вимогу від 06 лютого 2017 року ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» листом №100 від 07 лютого 2017 року повідомило контролюючий орган про те, що станом на 30 вересня 2016 року на обліку товариства перебувало 25 097 номенклатурних одиниць товару (т.4, а.с.76). Як вбачається із зауважень ревізора-інспектора, на матеріалах проведеної інвентаризації на підприємстві у березні 2017 року, у місцях де були присутні посадові особи ГУ ДФС у Волинській області, на продуктах значилась дата виготовлення після 30 вересня 2016 року (т.4, а.с.138-139).

У звязку із встановленими обставинам, контролюючий орган дійшов висновку про фактичну відсутність товарів (продуктів харчування) у позивача, у звязку із придбанням яких до 30 вересня 2016 року формувались податкові показники з ПДВ позивачем.

Суд вважає такі висновки необґрунтованими і безпідставними, оскільки продукти харчування, які станом на 30 вересня 2016 року перебували у власності ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» у кількості 25 097 шт., були придбані позивачем для використання їх в господарській діяльності для продажу через мережу магазинів. Станом на березень 2017 року вказані товари були або уже реалізовані, або передані на реалізацію в торгівельні точки. При цьому, ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» придбавало у власність товари, зокрема олію соняшникову «Розумниця» і в іншого постачальника (ТзОВ «Північ-Центр ЛТД»), що позивач підтвердив видатковими накладними (т.4, а.с.60-75).

Податковим органом не встановлено, що відомості, які містяться в наданих документах недостовірні та (або) суперечливі, чи ґрунтуються на інших документах, недійсність даних яких установлена судом, а тому зазначені документи є підставою для бухгалтерського обліку.

Крім того, суд зазначає, що перевірка залишків ТМЦ на складах ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС» проводилась контролюючим органом вибірково, що в свою чергу виключає достовірність і правильність висновків ГУ ДФС у Волинській області про відсутність придбаного товару у позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем надано контролюючому органу всі належним чином оформлені первинні документи, передбачені податковим законодавством, і що позивач правомірно включив суми ПДВ 409 607 грн. 50 коп., 143 845 грн. 40 коп. до податкового кредиту, сплачені при оплаті вартості придбаних товарів у ТзОВ «Бест ОСОБА_6», ТзОВ «ОСОБА_7С.Ю.».

Отже, не заслуговують на увагу доводи контролюючого органу про отримання платником податку необґрунтованої податкової вигоди, оскільки не ґрунтуються на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника на формування податкових зобов'язань і податкового кредиту.

Контролюючим органом не доведено існування таких обставин, не спростовано реальності виконання господарських операцій, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит.

Також, в ході проведення планової перевірки ГУ ДФС у Волинській області було встановлено придбання побутової техніки у ТзОВ «МІЛЄ» на загальну суму 597 390 грн., в т.ч. ПДВ 99 565 грн. При цьому, контролюючим органом були досліджені податкові накладні №417 від 30 червня 2015 року, №292 від 22 липня 2015 року, №475 від 29 жовтня 2015 року, №493 від 30 жовтня 2015 року, №148 від 08 грудня 2015 року, №149 від 08 грудня 2015 року, видаткові накладні №2180 від 08 липня 2015 року, №2392 від 25 липня 2015 року, №3928 від 13 листопада 2015 року, №4256 від 30 листопада 2015 року, №4258 від 30 листопада 2015 року, №4481 від 14 грудня 2015 року, №4547 від 18 грудня 2015 року, №4550 від 18 грудня 2015 року (т.1, а.с.20). Згідно з відомостями по амортизації основних засобів за період з 01 січня 2014 року по 30 вересня 2016 року вказана побутова техніка введена до складу основних засобів.

Однак, при проведенні перевірки на вимогу контролюючого органу позивачем не надано документів на підтвердження використання цієї побутової техніки в межах господарської діяльності ТзОВ «КЛЕВЕР СТОРС», зокрема договорів, доказів встановлення, обслуговування, використання.

Відповідно до підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Отже, зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов'язкову спрямованість будь-якої операції платника податку на отримання позитивного економічного ефекту; обовязковим повинен бути намір платника податків отримати відповідний економічний ефект.

Відтак, якщо та або інша операція не зумовлена розумними економічними причинами (позбавлена ділової мети), то такі операції не є вчиненими в межах господарської діяльності, відтак, їх наслідки не підлягають відображенню в податковому обліку.

Позивачем в позовній заяві, представником позивача в судовому засіданні не заперечено встановлених відповідачем фактів щодо невикористання придбаної в ТзОВ «МІЛЄ» побутової техніки в межах господарської діяльності товариства, а також не надано відповідних доказів на їх спростування.

Наведені факти у сукупності з викладеними в акті перевірки обставинами підтверджують висновок контролюючого органу про невідповідність податкового кредиту в сумі 99 565 грн. критеріям реальності господарської операції та її документальному підтвердженню, які є основними умовами для формування даних податкового обліку.

Таким чином, оскаржуване товариством податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 07 квітня 2017 року № в частині збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість на 149 348 грн., з яких: 99 565 грн. за основним податковим зобовязанням, 49 783 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, є обґрунтованим та правомірним.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 07 квітня 2017 року № є протиправним та підлягає скасуванню в частині визначення суми грошового зобовязання за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 1 274 669 грн. 50 коп., в тому числі: за податковими зобовязаннями 849 780 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 424 889 грн. 50 коп.

Як визначено частинами першою, третьою статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, слід присудити на користь позивача здійснені ним і документально підтверджені судові витрати відповідно до задоволених вимог в розмірі 19 120 грн. 04 коп. (платіжне доручення №4305 від 21 липня 2017 року) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 07 квітня 2017 року № в частині збільшення суми грошового зобовязання за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 1 274 669,50 грн. (один мільйон двісті сімдесят чотири тисячі шістсот шістдесят девять грн. 50 коп.), в тому числі: за податковими зобовязаннями 849 780,00 грн. (вісімсот сорок девять тисяч сімсот вісімдесят грн. 00 коп.), за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 424 889,50 грн. (чотириста двадцять чотири тисячі вісімсот вісімдесят девять грн. 50 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛЕВЕР СТОРС» (Волинська область, місто Луцьк, проспект Волі, будинок 42, офіс 319, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області (Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ) судовий збір в сумі 19 120,04 грн. (девятнадцять тисяч сто двадцять грн. 04 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

ОСОБА_16Плахтій

Постанова в повному обсязі складена 19 вересня 2017 року.