Справа № 808/2359/17
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2017-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року о 15 год. 10 хв. Справа № 808/2359/17 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМБУДКОЛІЯ до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ПРОМБУДКОЛІЯ (далі іменується позивач) звернулось із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.03.2017 № НОМЕР_1 прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те що контролюючий орган отримав та дослідив договори, видаткові, податкові, товарно-транспортні накладні, платіжні документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій, рух активів. У зв'язку з чим, висновки контролюючого органу є безпідставними та ґрунтуються лише на припущеннях, оскільки господарські операції TOB «ПРОМБУДКОЛІЯ» та TOB «Містрал» (), TOB «Сонкей» (), TOB «Логістична група» (), TOB «Оптметторг» () мали реальний характер, це відображено у бухгалтерському та податковому обліку та підтверджено наданими до перевірки первинними документами. У звязку із викладеним вважає, що винесене податкове повідомлення-рішення ґрунтується на протиправних висновках контролюючого органу, а відтак має бути скасовано.

Представник позивача у судове засідання 28.08.2017 не зявився, подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. На позовних вимогах наполягає.

Відповідач адміністративний позов не визнав, у письмових запереченнях від 28.08.2017 вих. № 872/08-10-01-04 посилається на те, що перевіркою встановлено не підтвердження факту здійснення товарних операцій TOB «ПРОМБУДКОЛІЯ» з TOB «Містрал», TOB «Сонкей», TOB «Логістична група», TOB «Оптметторг». Тому, відображені в первинних документах господарські операції, які фактично не відбувались, не можуть надавати юридичної сили таким документам. У звязку із цим, просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У судове засідання 28.08.2017 зявився представник відповідача, з підстав, викладених у запереченнях просив суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки у судове засідання прибули не всі особи, які беруть участь у справі, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 41 КАС України, відповідно до якої у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Головним державним ревізором-інспектором сектору перевірок ризикових платників відділу аудиту Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_1, на підставі п.п.. 78.1.4 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із змінами та доповненнями, далі ПК України), 30.09.2016 розпочато документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМБУДКОЛІЯ» () з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «Містрал» () за період з 01.07.2015 по 31.07.2015, ТОВ «Сонкей» ()за період з 01.04.2016 по 30.04.2016, ТОВ «Логістична група» () за період з 01.06.2016 по 31.07.2016, ТОВ «Оптметторг» () за період з 01.06.2016 по 31.07.2016, в т.ч. в частині подальшої реалізації товарів (робіт, послуг), за результатами якої складено акт №50/08-01-14-07/31932840 від 21.02.2017.

Перевіркою встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМБУДКОЛІЯ» п. 198.1, п. 198.3 п. 198.6 ст. 198, ст. 200 ПК України, зокрема, підприємством TOB «ПРОМБУДКОЛІЯ» () занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет на загальну суму 2 207 787 грн. в т.ч.:

- липень 2015 року - 167 332 грн.;

- квітень 2016 року -208 796 грн.;

- червень 2016року - 744 914 грн.;

- липень 2016 року - 1 086 745 грн.

13.03.2017 ГУ ДФС у Запорізькій області винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким TOB «Промбудколія» збільшено суму податкового зобовязання для суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 3 311 680,50 грн., в т.ч. за основним платежем - 2207787,00 грн. та 1103893,50 грн. - штрафні санкції.

Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням - рішенням TOB «ПРОМБУДКОЛІЯ» звернулось до Державної фіскальної служби України зі скаргою на нього.

Розглянувши скаргу TOB «ПРОМБУДКОЛІЯ», ДФС України надало рішення від 01.06.2017 №11935/6/99-99-11-01-02-25, якою ДФС залишило без змін податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Запорізькій області від 13.03.2017 №, а скаргу - без задоволення.

Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення від 13.09.2016 №, TOB «ПРОМБУДКОЛІЯ» звернулось до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Відповідно до п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з п.п. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Пунктом 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктами 200.1, 200.2 та 200.3 ст. 20о ПК України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Судом встановлено, що між ТОВ «ПРОМБУДКОЛІЯ» та ТОВ «Логістична група» укладено Договір № 248 від 01.06.2016, відповідно до умов якого TOB «Логістична група» ДРПОУ 39012579) зобов'язується поставити товар, а ТОВ «ПРОМБУДКОЛІЯ» відповідно до умов договору прийняти і сплатити його.

Виконання зазначених договірних зобов'язань підтверджується наступними документами: видаткові накладні № 640 від 01.06.2016, № 643 від 02.06.2016, № 650 від 03.06.2016 № 657 від 06.06.2016; податкові накладні № 57 від 01.06.2016, № 58 від 02.06.2016, №73 від 03.06.2016, № від 06.06.2016.

Транспортування товару підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними: №113 від 01.06.2016, №114 від 01.06.2016, № 118 від 02.06.2016, № 119 від 03.06.2016,120 від 03.06.2016, № 115 від 06.06.2016.

Крім того, між ТОВ «ПРОМБУДКОЛІЯ» та ТОВ «Логістична група» укладено договір № 260 від 15.06.2016, відповідно до умов якого TOB «Логістична група», ) зобов'язується поставити товар, а ТОВ «ПРОМБУДКОЛІЯ» відповідно до умов договору прийняти і сплатити його.

На виконання зазначених договірних зобов'язань TOB «Логістична група» було складено наступні документи: видаткові накладні №689 15.06.2016, № 702 від 21.06.2016, №720 від 23.06.2016, №725 від 26.06.2016, №730 від 01.07. 2016.

Транспортування товару підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними: № 143 від 15.06.2016, №144 від 15.06.2016, № 145 від 15.06.2016, № 146 від 15.06.2016, № 168 від 21.06.2016, № 169 від 1.06.2016, № 175 від 23.06.2016, №180 від 26.06.2016, № 181 від 26.06.2016, № 190 від 01.07.2016, № 191 від 01.07.2016.

Також, між ТОВ «ПРОМБУДКОЛІЯ» та ТОВ «Логістична група» укладено Договір № 333 від 01.06.2016, відповідно до умов якого TOB «Логістична група ) зобов'язується поставити товар, а ТОВ «ПРОМБУДКОЛІЯ» відповідно до умов договору прийняти і сплатити його.

Виконання умов договору підтверджується видатковими накладними № 741 від 07.07.2016, № 763 від 11.07.2016, №767 від 13.07.2016, №765 від 14.07.2016, №735 від 05.07.2016; податковими накладними №53 від 07.07.2016, №81 від 11.07.2016, № 92 від 13.07.2016, №176 4.07.2016, №70 від 05.07.2016.

Транспортування товару підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними: № 200 від 07.07.2016, № 205 від 11.07.2016, № 206 від 11.07.2016, № 211 від 13.07.2016, № 215 від 14.07.2016, № 216 від 14.07.2016, № 195 від 05.07.2016.

Між ТОВ «ПРОМБУДКОЛІЯ» та ТОВ «Логістична група» укладено договір № 400 від 18.07.2016, відповідно до умов якого TOB «Логістична група» () зобов'язується поставити товар, а ТОВ «ПРОМБУДКОЛІЯ» відповідно до умов договору прийняти і сплатити його.

Виконання умов договору підтверджується видатковими накладними: №774 від 18.07.2016, №779 від 21.07.2016, № 790 від 23.07.2016, №801 від 25.07.2016; податковими накладними №231 від 18.07.2016, № 232 21.07.2016, №280 від 23.07.2016, № 360 від 25.07.2016.

Транспортування товару підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними: № 223 від 18.07.2016, № 224 від 18.07.2016, № 230 від 21.07.2016, № 232 від 23.07.2016, № 233 від 23.07.2016, №234 від 25.07.2016, № 235 від 25.07.2016.

Розрахунки між суб'єктами господарювання відбулись у безготівковій формі, на підтвердження чого надано банківські виписки.

Крім того, в акті перевірки податковий орган посилається на лист Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області № 1411/12-01 від 25.08.2016, рапорт капітана податкової міліції ОСОБА_2 від 23.09.2016 відповідно до змісту якого, встановлено, що за податковою адресою підприємство TOB «Логістична група», не знаходиться, буді які вивіски чи відомості, що стосуються зазначеного підприємства відсутні.

Разом з тим, перевірку місцезнаходження TOB «Логістична група» було здійснено 15.02.2017, тоді як перевіряємий період охоплює червень, липень 2016 року, відтак така інформація не стосується перевіряємого періоду.

Між ТОВ «ПРОМБУДКОЛІЯ» та TOB «Містрал» було укладено договір № 01/07/15 від 01.07.2015, відповідно до умов якого TOB «Містрал» () зобов'язується поставити товар а ТОВ «ПРОМБУДКОЛІЯ» відповідно до умов договору прийняти і сплатити його. Виконання умов договору підтверджено видатковими накладними: № 54 від 15.07.2015, №25 від 23.07.2015, податковими накладними №24 від 15.07.2015, № 50 від 23.07.2015. Перевезення товару підтверджується товарно-транспортними накладними: №38 від 15.07.2015, №43 від 23.07.2015.

Між ТОВ «ПРОМБУДКОЛІЯ» та TOB «Містрал» укладено договір № 06/07/15 від 06.07.2015, відповідно до умов якого TOB «Містрал» зобов'язується поставити товар, а ТОВ «ПРОМБУДКОЛІЯ» відповідно до умов договору прийняти і сплатити його. Виконання умов договору підтверджено видатковими накладними: № 23 від 06.07.2015, № 14 від 17.07.2015 та видатковими накладними № 23 від 06.07.2015, № 36 від 17.07.2015, Транспортування товару підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними: № 35 від 06.07.2015, № 40 від 17.07.2015.

Між ТОВ «ПРОМБУДКОЛІЯ» та TOB «Містрал» укладено договір № 29/07/15 від 29 липня 2015 року, відповідно до умов якого TOB «Містрал» зобов'язується поставити товар а ТОВ «ПРОМБУДКОЛІЯ» відповідно до умов договору прийняти і сплатити його, що підтверджують видаткова накладна №29 від 29.07.2015 та податкова накладна №59 від 29.07.2015.

Транспортування товару підтверджується товарно-транспортною накладною № 50 від 29.07.2015.

Між ТОВ «ПРОМБУДКОЛІЯ» та TOB «Містрал» укладено Договір № 30/07/15 від 30 липня 2015 року, відповідно до умов якого TOB «Містрал» зобов'язується поставити товар а ТОВ «ПРОМБУДКОЛІЯ» відповідно до умов договору прийняти і сплатити його.. Здійснення господарських операцій підтверджено видатковою накладною №40 від 31.07.2015, податковою накладною № 75 від 31.07.2015. На перевезення товару було складено товарно-транспортною накладною № 52 від 31.07.2015.

Розрахунки між суб'єктами господарювання відбулись у безготівковій формі, на підтвердження чого було надано банківські виписки.

Також, між ТОВ «ПРОМБУДКОЛІЯ» та TOB «Оптметторг» було укладено договір № 55 від 08 червня 2016 року, відповідно до умов якого TOB «Оптметторг» зобов'язується поставити товар а ТОВ «ПРОМБУДКОЛІЯ» відповідно до умов договору прийняти і сплатити його. На виконання умов договору складено видаткові накладні №465 від 08.06.2016, № 507 від 22.06.2016 та податкові накладні №55 від 08.06.2016, № 109 від 22.06.2016.

Транспортування товару підтверджується товарно-транспортними накладними: № 126, 127, 128, 129, 130, 131, від 08.06.2016, № 132, 133, 134, 135 від 22.06.2016.

Окрім того, між ТОВ «ПРОМБУДКОЛІЯ» та TOB «Оптметторг» було укладено договір № 100 від 27 липня 2016 року, відповідно до умов якого TOB «Оптметторг» () зобов'язується поставити товар, а TOB «ПРОМБУДКОЛІЯ» відповідно до умов договору прийняти і сплатити його.

Виконання договору підтверджено видатковими накладними № 652 від 29.07.2016, № 42 від 27.07.2016; податковими накладними №141 від 29.07.2016, № 127 від 27.07.2016.

Транспортування товару підтверджується товарно-транспортними накладними: № 255, 256, 257, 258 від 27.07.2016, № 259, 260, 261, 262, 263, 264 від 29.07.2016.

Розрахунки між суб'єктами господарювання відбулись у безготівковій формі, на підтвердження чого до перевірки було надано банківські виписки.

Між TOB «ПРОМБУДКОЛІЯ» та ТОВ «Сонкей» укладено договори № 1 від 01 квітня 2016 року, № 2 від 23 квітня 2016 року, № 3 від 27 квітня 2016 року, відповідно до умов яких TOB «Сонкей» зобов'язується поставити товар а ТОВ «ПРОМБУДКОЛІЯ» відповідно до умов договору прийняти і сплатити його.

Виконання зобовязань за договором підтверджують видаткові накладні: №45 від 19.04.2016, № 52 від 21.04.2016, №58 від 22.04.2016, №62 від 23.04. 2016, №74 від 26.04.2016, № 78 від 27.04.2016, №102 від 28.04.2016; податковими накладними №272 від 19.04.2016, №273 від 21.04.2016, № 282 від 22.04.2016, №299 23.04.2016, №334 від 26.04.2016, №349 від 27.04.2016, №371 від 28.04.2016.

Транспортування товару підтверджується товарно-транспортними накладними: № 21 від 19.04.2016, №22 від 19.04.2016, №25 від 21.04.2016, №26 від 21.04.2016, №28 від 22.04.2016, №31 від 23.04.2016, №37 від 26.04.2016, №42 від 27.04.2016, №43 від 28.04.2016, № 44 від 28.04.2016.

Розрахунки між суб'єктами господарювання відбулись у безготівковій формі, на підтвердження чого до перевірки було надано банківські виписки.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 996-ІV) передбачено, що бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 996-ІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Статтею 1 Закону № 996-ХІV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону та п.2.4 Положення, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок.

Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХІV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Судом зясовано та вказане відображено в акті перевірки, що проведені господарські операції позивача із його контрагентами призвели до істотних змін у структурі активів і зобов'язань ТОВ «Пробмудколія».

Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку про не підтвердження доводів контролюючого органу в частині наявності порушень між позивачем та його контрагентами по спірним господарським операціям.

Посилання контролюючого органу на дефектність ланцюгів постачання вказаних контрагентів позивача, суд дослідивши відхиляє, оскільки податковий орган вдався до аналізу лише періодів, що перевірялись, зокрема липня 2015 року, квітня, червня, липня 2016 року. Тобто, далі, ніж встановлення обставин господарської діяльності контрагентів TOB «Містрал», TOB «Сонкей», TOB «Логістична група» , TOB «Оптметторг» у місяці в яких відбувалося постачання саме позивачу, контролюючий орган не перевіряв. Відтак, суд не може прийняти це як належний доказ відсутності постачання товару на адресу TOB «Містрал», TOB «Сонкей», TOB «Логістична група» , TOB «Оптметторг» від їх контрагентів, зокрема що могло відбуватись у попередніх податкових періодах.

Крім того суд зазначає, що рішення ЄСПЛ «Булвест» АД проти Болгарії» як на звичну практику країн Європейського Союзу в питанні відповідальності платників податку за податкові делікти посилається на два рішення Суду Європейського союзу: обєднане рішення (консультативний висновок) Суду ЄС від 12 січня 2006 року в справі Optigen Ltd (C354/03), Fulcrum Electronics Ltd (C355/03) and Bond House Systems Ltd (C484/03) v Commissioners of Customs & Excise і обєднане рішення Суду ЄС від 6 липня 2006 року в справі Axel Kittel v. Belgian State, (C439/04) і Belgian State v. Recolta Recycling (SPRL, C440/04) (ECR 2006, page I0616).

Так, у рішенні Суду ЄС від 12січня 2006 року зазначається: «... право на вирахування податку на додану вартість особою, що має статус платника ПДВ, яка здійснює відповідні операції, не може зачіпатися тією обставиною, що в ланцюгу поставок, в яку входять зазначені операції, попередня або наступна операція будуть повязані з шахрайством при сплаті податку на додану вартість, про яку платник податку не знав та не міг знати».

Схожа правова позиція міститься й у другому рішенні Суду ЄС від 6 липня 2006 року: «… якщо отримувач товару не знав і не міг знати, що купляючи товар, він бере участь в ухиленні від сплати податку, загальна система податкового права ЄС має трактуватися як виключаюча норму національного права, у відповідності до якої той факт, що угода купівлі-продажу товару вважається недійсною як така що суперечить публічному порядку та вчинена продавцем на протиправних основах, приводить до того, що платник податку втрачає право на податковий кредит ПДВ, який фактично ним було сплачено; у цьому відношенні не важливо, чи визнано угоду недійсною через шахрайство з ПДВ або через інші обманні дії… лише у випадку, якщо на підставі дослідження обєктивних факторів буде встановлено, що товар поставлявся платнику податку, який знав або мав знати про те, що купляючи товар, він бере участь в угоді, повязаній з ухиленням від сплати податку, національний суд може відмовляти такому платнику податку в праві на податковий кредит».

В цьому контексті поняття «добросовісний платник», яке вживається в сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника податків додаткового обовязку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією виконання контрагентом податкових зобовязань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його контрагентів для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебуваю поза межами його впливу.

В даному випадку, контролюючим органом не доведено в установленому ст. 71 КАС України порядку, недобросовісність платника податку ТОВ «ПРОМБУДКОЛІЯ» у взаємовідносинах з TOB «Містрал», TOB «Сонкей», TOB «Логістична група», TOB «Оптметторг». Тому, доводи контролюючого органу про те, що товариство формувало регістри бухгалтерського обліку та податкову звітність на підставі первинних документів, які не мають юридичної силу є безпідставними та необґрунтованими.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За правилами, встановленими статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Під час судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження висновки, контролюючого органу про порушення платником податків вимог п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, ст. 200 ПК України.

Відтак, податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області від 13 березня 2017 року №є протиправним та підлягає скасуванню.

За викладених обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 71, 160, 163, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 13.03.2017 №.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМБУДКОЛІЯ» (25006, м. Кропивницький, вул. Ельворті, буд. 2, ) судовий збір в розмірі 49 675 (сорок девять тисяч шістсот сімдесят пть) грн. 21 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області ().

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко