Справа № 164/1003/17
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/7707/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Камінь-Каширського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Маневицького районного суду Волинської області від 13 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Камінь-Каширського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

10 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Камінь-Каширського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, в якому, з врахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив визнати протиправними дії щодо відмови у нарахуванні та виплаті пенсії за віком в розмірі не нижчому, ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та зобов'язати здійснити перерахунок і виплачувати пенсію у розмірі не нижчому, ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 10 жовтня 2016 року, виплатити різницю між фактично отриманою сумою та належною до оплати сумою пенсії за останніх шість місяців, з дня звернення до суду з адміністративним позовом.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, перебуває на обліку в Камінь-Каширському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області. З 21 травня 2016 року отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розмір якої є нижчим за мінімальний прожитковий мінімум, а тому звернувся до відповідача із заявою про приведення у відповідність розміру призначеної пенсії до мінімального прожиткового мінімуму шляхом здійснення перерахунку. Однак позивачу було відмовлено і такі дії відповідача вважає протиправними.

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 13 червня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Камінь-Каширського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті пенсії за віком в розмірі не нижчому, ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Зобов'язано Камінь-Каширське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області здійснити перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 у розмірі не нижчому, ніж прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 10 листопада 2016 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що чинним законодавством в імперативному порядку встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком повинен відповідати розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а тому позовні вимоги є обґрунтованими в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого КАС України.

Не погодившись з прийнятою постановою, Камінь-Каширське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року № 265 встановлено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, крім осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови(з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949 грн, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі. Однак, розмір пенсії позивача становить з 01 травня 2017 року 972,17 грн.

За відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07 липня 2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Постанова в частині відмови в задоволенні позовних вимог не оскаржена, тому відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, перебуває на обліку в Камінь-Каширському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області та отримує пенсію за віком, що підтверджується Чорнобильським посвідченням серії НОМЕР_2, виданим Волинською обласною державною адміністрацією 17 грудня 1992 року, та пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 22 червня 2016 року(а.с.6-7).

13 лютого 2017 року позивач звернувся до відповідача із вимогою про приведення у відповідність розміру призначеної пенсії до мінімального прожиткового мінімуму, шляхом здійснення перерахунку в розмірі не нижчому ніж прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням змін у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01 січня 2017 року(а.с.14).

Із відповідей Камінь-Каширського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області № 62/Ш-01 від 02 лютого 2017 року, № 264/Ш-01 від 27 лютого 2017 року вбачається, що з 21 травня 2017 року позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та статті 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Загальний страховий стаж позивача складає 26 років 7 місяців 13 днів. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №265 від 26 березня 2008 року «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» щомісячний розмір виплат не може бути меншим за 949 гривень. Оскільки розмір пенсії позивача з грудня 2016 року та станом на 01 лютого 2017 року становить 972,14 грн, в який входять: розмір пенсії за віком, доплата до прожиткового мінімуму, доплата пенсії, як потерпілому 3 категорії, то він відповідає нормам чинного законодавства(а.с.15-16).

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті пенсії за віком в розмірі не нижчому, ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та зобов'язання здійснити перерахунок та виплачувати пенсію у розмірі не нижчому, ніж прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 10 листопада 2016 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» встановлено, що до числа основних державних соціальних гарантій включаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; розміри державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат.

Основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Приписами частини 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, позивач за наявного стажу роботи і з урахуванням віднесення його до категорії 3 має право на пенсію у повному розмірі. Така пенсія є його основним джерелом існування і не може бути меншою за мінімальний розмір пенсії за віком.

Статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1074 гривень, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1247 гривень.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

Відповідно до частини 3 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, який встановлений на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Провівши системний аналіз зазначених норм права, колегія суддів приходить до висновку, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, а перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що норми пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 265 від 26.03.2008 року суперечать приписам статті 46 Конституції України, статті 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», а отже відповідно до частини 4 статті 9 КАС України не підлягають застосуванню при вирішенні даного публічно-правового спору.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визначено, що оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Крім того, Конституційний суд України у рішенні від 25.01.2012 №3-рп/2012 вказав, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Суд апеляційної інстанції також зауважує, що згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Петриченко проти України» (Заява №2586/07) від 12 липня 2016 року визнав порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв'язку з тим, що у цій справі національні суди не розглянули доводи заявника з прямим посиланням на статтю 46 Конституції України про те, що розмір його пенсії був нижчим від встановленого у відповідний час прожиткового мінімуму. Аналогічних висновік Європейський суд з прав людини дійшов у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine) та у справі «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine) (заява № 5231/04, від 7 жовтня 2010 року).

Отже, виходячи зі змісту фактичних обставин справи та зумовленого ними оспореного правозастосування, колегія суддів вважає, що нарахування та виплату ОСОБА_1 основної пенсії за віком було проведено відповідачем без дотриманням вимог щодо рівня прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що не відповідає приписам Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії відповідача щодо не перерахування основної пенсії позивачу у розмірі, не нижчому ніж розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 10 листопада 2016 року є протиправними, а відтак Камінь-Каширське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області слід зобов'язати здійснити перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 у розмірі не нижчому, ніж прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 10 листопада 2016 року.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Камінь-Каширського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області залишити без задоволення, а постанову Маневицького районного суду Волинської області від 13 червня 2017 року у справі № 164/1003/17 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін