Справа № 806/1073/17
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року Житомир справа № 806/1073/17

категорія 10.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шуляк Л.А., суддів: Романченка Є.Ю., Семенюка М.М.,

секретар судового засідання Матвєєва В.К.,

за участю: позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій та рішення, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії та рішення Міністерства внутрішніх справ України від 20.03.2017 за №22/3/1-0-712 щодо відмови у наданні позивачу статусу учасника бойових дій;

- зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про визнання позивача учасником бойових дій з видачею посвідчення встановленого зразка.

В обґрунтування вказаного позову зазначив, що 19.09.1988 на виконання наказу МВС СРСР у складі зведеного загону КВШ МВС СРСР він був відкомандирований на невизначений термін для виконання спеціального завдання та військово-транспортним літаком доставлений в м.Єреван, потім передислокований в смт.Агарак Мегринського району Республіки Арменія, де по 17.12.1988 залучався до виконання спеціальних завдань в умовах надзвичайного стану при збройному конфлікті між Арменією і Азербайжаном. Так, 21.02.2017 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з проханням ухвалити рішення щодо визнання його учасником бойових дій та видати посвідчення встановленого зразка. Проте, 20.03.2017 в проханні позивачу було відмовлено, оскільки на території колишнього СРСР в 1988-1989 роках воєнний стан не було оголошено.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив вказаний позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Проте, 10.05.2017 представником відповідача були подані заперечення на вказаний позов, в обґрунтування яких вказано, що територія та період бойових дій, на які посилається позивач, до Переліку держав і періодів бойових дій на їх території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року №63, не віднесені, а тому підстав для визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій відповідно до вимог чинного законодавства немає (а.с.27-30).

Заслухавши пояснення позивача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач 21 лютого 2017 року звернувся до Міністерства внутрішніх справ України для надання статусу та посвідчення учасника бойових дій (а.с.17-19).

Департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України було розглянуто клопотання позивача та надано відповідь №22/3/1-0-712 від 20.03.2017 про те, що оскільки на території колишнього СРСР у період 1988-1989 роках не було оголошено воєнний стан тому надати статус учасника бойових дій позивачу не має законних підстав (а.с.20).

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-XII (далі Закон №3551-XII) визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з'єднань, об'єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. Перелік підрозділів, що входили до складу діючої армії, та інших формувань визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону №3551-XII учасниками бойових дій визнаються: 1) військовослужбовці, які проходили службу у військових підрозділах, частинах, штабах і установах, що входили до складу діючої армії в період громадянської та Великої Вітчизняної воєн, під час інших бойових операцій по захисту Батьківщини, партизани і підпільники громадянської та Великої Вітчизняної воєн; 2) учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).

Військовослужбовці Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, поліцейські, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які за рішенням відповідних державних органів були направлені для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки або у відрядження в держави, де в цей період велися бойові дії.

Перелік держав, зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1994 №63 затверджено перелік держав, яким надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, і періодів бойових дій на їх території. Цей перелік включає 24 держави і низку територій колишнього СРСР.

Згідно пункту 7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 р. № 302, "Посвідчення учасника бойових дій" видаються Мін'юстом, органами Міноборони, МВС, Національної поліції, ДСНС, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Управління державної охорони, ДПС, Адміністрації Державної прикордонної служби, Держспецзв'язку, а також Держспецтрансслужбою за місцем реєстрації ветерана.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно довідки від 03.11.1998, яку видала Національна академія внутрішніх справ України, в архівних матеріалах академії є підтвердження про те, що старший лейтенант міліції ОСОБА_1 приймав участь в охороні громадського порядку у складі зведеного загону КВГ МВС СРСР на території Республіки Вірменія з 19 вересня по 17 грудня 1988 року (а.с.10).

Крім того, з витягу наказу №127 від 19.09.1988 Київської вищої школи МВС СРСР ім. Ф.Е.Дзержинського видно, що старший лейтенант міліції Остапук Н.П. для виконання спеціального завдання, приймав участь в охороні громадського порядку на території Республіки Вірменія (а.с.12).

Отже, позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, а тому питання щодо надання йому статусу учасника бойових дій має розглядати Міністерство внутрішніх справ України.

При цьому, наказом МВС України від 21.12.2015 №1600 "Про утворення комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (учасниками війни) та затвердження її складу" з метою захисту соціальних гарантій працівників Міністерства внутрішніх справ України утворено комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (учасниками війни).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.08.2016 № 868 (яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин) затверджено Положення про вказану комісію, яке визначає основні функції, завдання, повноваження та склад комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни державних службовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України та працівників територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, інших осіб, визначених чинним законодавством (далі - працівники МВС), а також організацію її роботи.

Комісія Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни (далі - Комісія) утворюється в апараті МВС наказом МВС з метою реалізації заходів, пов'язаних із наданням статусу учасника бойових дій, учасника війни працівникам МВС.

Пунктами 3, 4 частини 2 вказаного Положення передбачено, що Комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій, учасника війни в місячний строк з дня надходження документів (уточненої інформації) або відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій, учасника війни.

З огляду на викладене вбачається, що рішення щодо визнання громадян учасниками бойових дій приймає саме комісія Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій.

Водночас, з матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що відмову позивачу у наданні статусу учасника бойових дій було надано Департаментом персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України.

З листа Міністерства внутрішніх справ України від 12.07.2017 №12/6-42556 вбачається, що у період з 21.02.2017 по 29.06.2017 питання щодо надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 на розгляд комісії МВС України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (учасниками війни) не виносилось і, як наслідок, рішення не приймалось (а.с.74).

Крім того, представником відповідача в судовому засідання не надано доказів про те, що Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України має право виконувати функції комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій або повноваження щодо вирішення питань щодо надання статусу учасника бойових дій.

За таких обставин, слід дійти висновку, що клопотання ОСОБА_1 про надання статусу учасника бойових дій не було розглянуто належним органом.

З урахуванням викладеного, з метою належного захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивача, керуючись положеннями ч.2 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання статусу учасника бойових дій повноважним органом, з урахуванням висновків даної постанови.

При цьому, позовна вимога про зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України надати ОСОБА_1 статус учасника бойових дій, з огляду на зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання статусу учасника бойових дій, наразі є передчасною та такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 11, 158-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо надання відмови ОСОБА_1 у наданні статусу учасника бойових дій, яка оформлена листом від 20.03.2017 №22/3/1-0-712.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути питання щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Л.А.Шуляк

Суддя Є.Ю. Романченко

Суддя М.М. Семенюк

Повний текст постанови виготовлено: 20 вересня 2017 р.