Справа № 817/708/17
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Комшелюк Т.О.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"21" вересня 2017 р. Справа № 817/708/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Бучик А.Ю.

Шевчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Спірідонова Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "31" травня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_5 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області про визнання протиправними та скасування акту та розрахунку,-

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області про визнання протиправним та скасування акту, розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що за результатами проведеної 28 березня 2017 року перевірки, Управлінням Укртрансбезпеки у Черкаській області складені, зокрема, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів серії СА №0220245 та розрахунок плати за проїзд № 362 від 28 березня 2017 року, яким нарахована плата за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на загальну суму 409,86 євро. Однак, позивач не погоджується із зазначеними актом та розрахунком та стверджує, що відповідачем не надано можливості позивачу здійснити повторне зважування, не надані на ознайомлення документи, що підтверджують робочий стан вимірювального і зважувального обладнання, також відмовлено у можливості привести вагові параметри автомобіля у відповідність з установленими нормативами. Крім того, позивач стверджує, що надав відповідачу всі документи, що підтверджують маршрут автомобіля та його вантажу, однак відповідач помилково вказав пройдений шлях, що призвело до невірних розрахунків плати за проїзд.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 31 травня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятою постановою ОСОБА_5 звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 28 березня 2017 року контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області, відповідно до затвердженого щотижневого графіка проведення рейдових перевірок, направлення на перевірку від 27.03.2017 № 017964, на а/д Київ-Одеса (210км + 450 м), проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення вантажів. Під час вказаного рейду, інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля марки RENAULT реєстраційний номер НОМЕР_1.

В результаті габаритно-вагового контролю встановлено, що перевезення вантажів здійснюються з порушеннями п.22.5 Правил дорожнього руху. Затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, що передбачає за спеціальними правилами дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м., за висотою від поверхні дороги - 4 м. (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м.), за довжиною - 22 м. (для маршрутних транспортних засобів - 25 м.), фактичну масу понад 40 т. (для контейнеровозів - понад 44 т., на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т.), навантаження на одиночну вісь - 11 т. (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т.), здвоєні осі - 16 т., строєні - 22 т. (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т., здвоєні осі - 18 т., строєні - 24 т.) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м., а саме: перевищення осьового навантаження на одиночну вісь склало 12,20 т. при допустимих 11 т.

Після зважування транспортного засобу, оператором габаритно-вагового контролю надано квитанцію про результати, інспекторами складена довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акт від 28.03.2017 № 0220245 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, проведений розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, а також складений акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 28.03.2017 № 0220806.

Не погоджуючись із порушеннями та розрахунками зазначеними в акті позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, законності та обґрунтованості винесеного судом першої інстанції рішення судова колегія зазначає наступне.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулюється Законом № 2344-III, Порядком здійснення державного контролю у сфері автомобільного транспорту, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

В силу вимог п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Частиною 4 статті 6 Закону № 2344-III та п.4 Положення №103 встановлено, що реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

До завдань Укртрансбезпеки належить, зокрема, здійснення відповідно до законодавства державного нагляду (контролю) з питань безпеки на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті та ведення дорожнього господарства (п.4 Положення №103).

Згідно з п.8 Положення №103 та п.3 Порядку №1567, Укртрансбезпеки реалізовує свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Постановою Кабінету Міністрів України 26.06.2015 №592 затверджено, що територіальним органом Укртрансбезпеки в Рівненській області є Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області.

Відповідно до ч.14 ст.6 Закону №2344-III, державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 4 Порядку №1567 встановлено, що державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 12 Порядку №1567 визначено, що рейдова перевірка додержання суб'єктом господарювання, зокрема іноземним, вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка, який складається та затверджується наказом Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин (п.13 Порядку №1567).

Згідно з п.14 Порядку №1567, рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об'єктах, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до п.15 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Пунктом 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 р. № 879 (далі - Порядок здійснення габаритно-вагового контролю) передбачено, що повторне зважування - це будь-яке наступне вимірювання транспортного засобу, що перебуває в межах одного стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю, з часу в'їзду такого транспортного засобу на територію пункту до виїзду з неї.

Відповідно до п.23 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю, власник великовагового транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Згідно з п.24 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю, після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю.

Із викладеного слідує, що приведення вагових параметрів до встановлених нормативів та здійснення повторного габаритно-вагового контролю є виключним правом власника транспортного засобу, а не обов'язком посадових осіб Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області.

Колегія суддів зазначає, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача було проведено на пересувному пункті габаритно-вагового контролю на 210 км а/д Київ-Одеса. Документи, що свідчать про справність ваг, зокрема свідоцтво про повірку та сертифікацію додано до справи і відповідно до Інструкції з експлуатації, ваги, якими здійснювалося зважування, є пересувними автомобільними, мають свідоцтво про повірку, яке дійсне до 25.05.2017. В той же час апелянтом, на підтвердження своїх доводів щодо ненадання таких документів йому на ознайомлення, не надано жодних доказів, а відтак такі доводи є не обґрунтованими.

Слід зауважити, що акт серії СА № 0220245 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 28.03.2017 р. підписаний позивачем без жодних заперечень чи зауважень, а отже слід вважати, що позивач погодився із тією інформацією що відображена у даному акті.

Колегія суддів не приймає до уваги твердження апелянта про те, що під час проведення перевірки ним надавались документи, які підтверджують маршрут, вантаж, (накладна, товарно-транспортна накладна), а відтак розрахунок плати за проїзд визначений не правильно.

Так, в судовому засіданні суду першої інстанції представник відповідача надав суду копію акту серії СА № 0220806 від 28.03.2017 р. про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Із даного акту вбачається, що позивач, перевозив вантаж без оформлення документів, перелік яких визначений ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: відсутній дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами у разі перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень. Зазначений акт підписаний позивачем із зауваженням, відповідно до якого позивач вказав, що на ведучу вісь був перегруз 1200кг. у зв'язку з поганими дорогами вантаж перемістився. В той же час жодних застережень щодо наявності документів, які б підтверджували маршрут позивача, ним не вчинено.

В силу норм ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно з пунктом 15 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю, контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Відповідно до пункту 32 Порядку перевізник, який має намір використовувати великоваговий та/або великогабаритний транспортний засіб, зобов'язаний не пізніше ніж за три доби звернутися до уповноважених Укравтодором підприємств із заявою про видачу погодження маршруту. Дозвіл на рух великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу видається відповідним підрозділом МВС, що забезпечує безпеку дорожнього руху, після надання погодження маршруту.

Погодження маршруту видається після внесення в установленому розмірі плати за проїзд. У разі прийняття рішення про відмову перевізника від проїзду за погодженим маршрутом внесена плата за проїзд не повертається.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень (абзаци 1 та 3 пункту 28 Порядку).

Згідно з абзацом першим пункту 30 Порядку плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В х К, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (вісі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

Пунктом 31-1 Порядку встановлено, що якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру (К): до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансінспекції.

Отже, виходячи з наведених норм, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення - дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів; у разі ж якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати.

Як встановлено судом, відстань, зазначена як у акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, так і у розрахунку плати за проїзд та яка враховувалась при обчисленні плати за проїзд, виходячи з положень Порядку, визначалась працівниками Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області згідно усних відомостей, наданих водієм щодо маршруту по території України (кілометражу), а саме: с.Михалин - м.Одеса 506 км. Вказаний факт не заперечувався представником позивача в судовому засіданні суду першої інстанції.

Однак, до позовної заяви, позивачем додані: накладна, та товарно-транспортні накладні із яких слідує, що маршрутом транспортного засобу є м.Березне - м.Одеса. Доказів надання позивачем таких документів відповідачу під час перевірки транспортного засобу судом не встановлено.

Разом з тим, оскільки позивач фактично погодився із встановленим маршрутом транспортного засобу в акті відповідача, про що свідчить його власний підпис, то суд приходить до висновку про правильність розрахунку плати за проїзд.

В той же час суд зауважує, що п.22 Порядку № 879 встановлено, що у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та /або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265(2) Кодексу України про адміністративні правопорушення. Та як встановлено судом, після проведення перевірки, за результатами яких виявлено перевищення транспортними засобами позивача вагових параметрів й здійснення розрахунків (визначення) плати за проїзд, останній, незважаючи на відсутність виданого уповноваженим органом дозволу на рух та невнесенням в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, продовжив подальший рух по території України до пункту розвантаження - м.Одеса.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для скасування винесених Управлінням Укртрансбезпеки у Черкаській області акту серії СА № 0220245 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 28.03.2017р. та розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 236 від 28 березня 2017 року.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "31" травня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: А.Ю.Бучик

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "21" вересня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_5 АДРЕСА_2

3- відповідачу: Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області пр.Перемоги,14,м.Київ 135,01135

4 - представнику позивача: ОСОБА_3 АДРЕСА_1 - ,