Справа № 826/12519/16
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2017-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальне обладнання-Україна»

до

Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про

визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2017 року адміністративну справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду на 17.08.2017 року.

В судовому засіданні 17.08.2017 року представник відповідача не заперечував проти переходу у письмове провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України суд Ухвалою від 17 серпня 2017 року перейшов в письмове провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві на підставі наказу від 23.06.2016 р. №3916 було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальне обладнання-Україна» щодо неподання звіту про контрольовані операції за 2015 рік.

За результатами даної перевірки складено акт від 08.07.2016 р. № 211/1-26-15-14-03-01-34359534, в якому зафіксовано порушення ТОВ «Універсальне обладнання-Україна»: п.п.39.4.2 п.39.4 ст.39 Податкового кодексу України в частині неподання звіту про контрольовані операції за звітній період 2015 рік.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до переконання про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи з наступних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у 2015 року відповідно до контракту від 19.01.2015 року №04-11/15 ТОВ «Універсальне обладнання - Україна» здійснювало господарські операції з відвантаження проволоки порошкової на користь ОАО «Молдавский металлургический завод» (ІIMP Молдова) на загальну суму 552 981,85 дол. США (12 360 456,90 гри.), що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по бухгалтерським рахункам 362, 312; митними деклараціями в яких, в графі 2 «Відправник» зазначено ТОВ «Універсальне обладнання-Україна», в графі 8 «Одержувач» зазначено ОАО «Молдавский металлургический завод» (5500 м. Рибниця, вул. Індустриальна, 1.

Відповідно до виписки з державного реєстру юридичних осіб стосовно юридичної особи станом на 05.05.2015 Міністерства юстиції Приднестровської Молдавської Республіки, а саме: Повне найменування юридичної особи: Відкрите акціонерне товариство «Молдавский металлургический завод»; Скорочене найменування юридичної особи: ОАО «Молдавский металлургический завод»; Місцезнаходження: м. Рибница, вул. Індустріальна, 1; Дата реєстрації: 19.04.1995; Номер та серія свідоцтва про реєстрацію: 0010254 АА.

Відповідно до розпоряджень Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №1042-р. від 14.05.2015 №449-р та від 16.09.2015 №977-р, Республіка Молдова входить до переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим пп. 39.2.1.2 п.п. 39.2.1 їх. 39.2 ст. 39 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-У1.

Пунктом 39.2 ст.39 Податкового кодексу України визначено питання контрольованих операцій.

А саме: для цілей нарахування податку на прибуток підприємств:

а) господарські операції, які впливають на об’єкт оподаткування сторін (сторони) таких операцій, що здійснюються платниками податків з пов’язаними особами - нерезидентами;

б) господарські операції з продажу товарів через комісіонерів - нерезидентів.

Для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованими є господарські операції, що впливають на об’єкт оподаткування платника податків, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), що включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Операції з контрагентом, зареєстрованим у державі (на території), включеній до зазначеного переліку, визнаються контрольованими з дати включення держави (території) до такого переліку.

Під час визначення переліку держав (територій) Кабінет Міністрів України враховує такі критерії:

держави (території), у яких загальна ставка податку на прибуток підприємств (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижча, ніж в Україні;

держави, з якими Україною не укладені міжнародні договори з положеннями про обмін інформацією.

Затверджений Кабінетом Міністрів України перелік держав (територій) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, оприлюднює щороку в офіційних друкованих виданнях та на своєму офіційному веб-сайті із зазначенням ставок податку на прибуток підприємств (корпоративний податок). Інформація про зміну ставок оприлюднюється протягом трьох місяців з дати їх зміни.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1042-р від 25.12.2013 року затверджено Перелік держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 року № 449-р затверджено Перелік держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України.

Також розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року № 977-рзатверджено Перелік держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України.

Згідно вказаних розпоряджень, Республіка Молдова входить до переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п.п. 39.2.1.4 п.39.2 ст.39 Податкового кодексу України господарською операцією для цілей трансфертного ціноутворення є всі види операцій, договорів або домовленостей, документально підтверджених або непідтверджених, що можуть впливати на оподатковуваний дохід платника податків, зокрема, але не виключно:

операції з товарами, такими як сировина, готова продукція тощо;

операції з надання послуг;

операції з нематеріальними активами, такими як роялті, ліцензії, плата за використання патентів, товарних знаків, ноу-хау тощо, а також з будь-якими іншими об’єктами інтелектуальної власності;

фінансові операції, включаючи лізинг, участь в інвестиціях, кредитах, комісії за гарантію тощо;

операції з капіталом, включаючи купівлю чи продаж акцій або інших інвестицій, купівлю чи продаж довгострокових матеріальних і нематеріальних активів.

Згідно п.п.п.39.2.1.7 п.39.2 ст.39 Податкового кодексу України господарські операції, передбачені підпунктами 39.2.1.1-39.2.1.3 і 39.2.1.5 підпункту 39.2.1 цього пункту, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови:

загальний обсяг доходу платника податків та/або його пов’язаних осіб від усіх видів діяльності, що враховується під час визначення об’єкта обкладення податком на прибуток підприємств, перевищує 20 млн. гривень за відповідний податковий (звітний) календарний рік;

обсяг групи таких господарських операцій платника податків та/або його пов’язаних осіб з одним контрагентом перевищує 1 млн. гривень (без урахування податку на додану вартість) або 3 відсотки доходу, що враховується під час визначення об’єкта обкладення податком на прибуток підприємств, платника податків за відповідний податковий (звітний) рік.

Пунктом 39.4 ст.39 Податкового кодексу України визначено питання складення та подання звіту про контрольовані операції та документації з трансфертного ціноутворення для податкового контролю.

Так, для цілей податкового контролю за трансфертним ціноутворенням звітним періодом є календарний рік.

Платники податків (крім Національного банку України), які протягом звітного періоду здійснювали контрольовані операції, зобов’язані подавати до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, інформацію про здійснені контрольовані операції одночасно з поданням декларації з податку на прибуток підприємств (додаток до декларації).

Платники податків, обсяг контрольованих операцій яких з одним контрагентом перевищує 5 млн. гривень (без урахування податку на додану вартість), зобов’язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, що настає за звітним, засобами електронного зв’язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Форма звіту про контрольовані операції встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п.п.39.4.2 п.39.4 ст.39 Податкового кодексу України).

Операції між ТОВ «Універсальне обладнання - Україна» та ОАО «Молдавский металлургический завод» (Республіка Молдова) визнаються контрольованими.

На підставі викладеного, враховуючи обсяг постачання товару на адресу нерезидента, на ТОВ «Універсальне обладнання-Україна» покладено зобов’язання подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Такий обов’язок ТОВ «Універсальне обладнання-Україна» за звітній період 2015 року не виконано, доказів зворотнього останнім не надано.

Пунктом 120.3 ст.120 Податкового кодексу України передбачено, що неподання платником податків звіту та/або обов’язкової документації про здійснені ним протягом року контрольовані операції або невключення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, тягне за собою накладення штрафу.

У редакції Податкового кодексу України на час винесення податкового повідомлення-рішення, таке неподання платником податків звіту тягне за собою накладення штрафу у розмірі 300 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, - у разі неподання (несвоєчасного подання) звіту про контрольовані операції.

Суд зазначає, що п.11 підрозділу Х Податкового кодексу України визначає, що штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги за заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, твердження позивача, покладені в обґрунтування заявлених позовних вимог, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, відтак, виходячи із заявлених предмету та підстав позову, суд дійшов до висновку про необґрунтованість останнього та, як наслідок, про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальне обладнання-Україна» - відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.В. Смолій