Справа № 817/469/17
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

817/469/17

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 вересня 2017 р.

Р і в н е

817/469/17

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А. за участю секретаря судового засідання Левченко Т.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області

до

ТОВ "Альтос Груп"

про розірвання договору , -

В С Т А Н О В И В:

Рівненська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Рівненській області звернулася до суду з позовом до ТОВ "Альтос Груп" про розірвання договору про визнання електронних документів від 20.01.2017 №200120171.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач використовує укладений договір в незаконних цілях, а саме: для реєстрації податкових накладних з метою неправомірного формування податкового кредиту з податку на додану вартість контрагентам по ланцюгу постачання. Крім того позивач покликався до положень законодавства та умов укладеного договору та стверджував про неправомірні дії посадових осіб щодо зміни місцезнаходження юридичної особи-відповідача. Оскільки, як зазначив позивач, відповідач фактично не знаходиться за адресою місця реєстрації, а зміна платником місця реєстрації є підставою для розірвання договору про визнання електронних документів, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Представники сторін у судове засідання не з’явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується доказами в матеріалах справи.

11.09.2017 представник позивача подала через відділ документального забезпечення Рівненського окружного адміністративного суду (канцелярію) клопотання про розгляд справи за відсутності представника Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області (а.с.51).

Представник відповідача до суду не з’явився також. Судова повістка про виклик надсилалися відповідачу за адресою його місцезнаходження згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, але до суду повернувся поштовий конверт з позначкою підприємства зв’язку "за зазначеною адресою не проживає" (а.с.50).

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 №755-IV єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Згідно частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 №755-IV в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зокрема про адресу місцезнаходження юридичної особи. Згідно із частиною 1 статті 10 вказаного Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно з частиною 4 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою місцезнаходження (юридичні особи), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

В силу положень частини 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України в разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

За таких обставин суд вважає відповідача повідомленим про дату, час та місце судового розгляду належним чином, однак участі свого представника у судовому розгляді відповідач не забезпечив, причини суду не повідомив.

Враховуючи неявку в судове засідання сторін, відповідно до частини шостої статті 12 та частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідач заперечень проти позову, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань до суду не надіслав. За таких обставин справа розглядалась судом за наявними в ній матеріалами і доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬТОС ГРУП" зареєстроване Рівненською районною державною адміністрацією Рівненської області 21.12.2016 як юридична особа, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 7-8).

20 січня 2017 року між ТОВ "АЛЬТОС ГРУП" та Рівненською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Рівненській області було укладено договір про визнання електронних документів №200120171, предметом якого є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв’язку або на електронних носіях, як оригіналу (а.с. 4-6).

Умовами договору передбачено, що договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Орган ДФС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або у разі заміни платником місця реєстрації.

7 березня 2017 року на засіданні робочої групи з комплексного відпрацювання ризикових суб’єктів Головного управління ДФС у Рівненській області (протокол №6) було прийнято рішення призупинити дію договору про визнання електронних документів між Рівненською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Рівненській області та ТОВ "АЛЬТОС ГРУП" до з’ясування обставин щодо перебування платника за місцем реєстрації господарської діяльності (а.с. 10-11).

Як зазначив позивач у позовній заяві, оскільки з прийняттям Закону України від 21.12.2016 №1797-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" доповнено пункт 49.4 статті 49 Податкового кодексу України, відповідно до якого контролюючим органам забороняється в односторонньому порядку розривати договір про визнання електронних документів, позивач звернувся до суду про розірвання цього договору з відповідачем у судовому порядку.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, яким визначено загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису є Інструкція з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233 (надалі - Інструкція).

Пунктом 1 розділу 2 Інструкції встановлено, що платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

Згідно положень пункту 5 розділу 3 Інструкції, для подання електронних податкових документів платник податків має попередньо укласти з органом ДПС за місцем реєстрації договір про визнання електронної звітності та отримати спеціальне програмне забезпечення.

Додатком 1 до Інструкції затверджено примірний договір про визнання електронних документів, згідно пункту 6.4 якого орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

Аналіз наведених норм Інструкції дає підстави для висновку, що в односторонньому порядку договір про визнання електронних документів може бути розірваний виключно з підстав ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих, або зміни платником податків місця реєстрації.

Разом з тим, у пункті 49.4 статті 49 Податкового кодексу України встановлено заборону контролюючим органам в односторонньому порядку розривати договір про визнання електронних документів.

За таких обставин, контролюючі органи позбавлені права розірвання договору про визнання електронних документів у будь-якому випадку, позаяк Податковим кодексом України не встановлено жодних виключень та обмежень дії цієї норми.

Згідно статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Встановлюючи обґрунтованість висновків контролюючого органу про зміну позивачем місця реєстрації, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 45.2 статті 45 Податкового кодексу України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Приписами підпункту 16.1.11 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України також визначено обов’язок платника податків повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 №755-IV (далі – Закон №755-IV).

Відповідно до статті 1 Закону №755-IV, Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) – це єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Частиною 1 статті 7 Закону № 755-IV передбачено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону № 755-IV відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі: 1) відповідних заяв про державну реєстрацію; 2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; 3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону № 755-IV, у Єдиному державному реєстрі містяться, у тому числі, відомості про місцезнаходження юридичної особи.

У силу положень частини 1 статті 10 Закону № 755-IV, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Отже, належним доказом, що свідчить про зміну юридичною особою місця реєстрації, є відповідні відомості з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Суд зазначає, що фактична відсутність розміщення офісу або іншого приміщення юридичної особи за зареєстрованою адресою місцезнаходження або розміщення приміщень юридичної особи за іншою адресою (фактична адреса), а не за адресою місцезнаходження, не є свідченням про зміну місця реєстрації, що передбачено, зокрема умовами договору про визнання електронних документів від 20.01.2017 №200120171 (а.с.4-6).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що правові підстави для розірвання в односторонньому порядку з ініціативи контролюючого органу договору про визнання електронних документів від 20.01.2017 №200120171 з відповідачем відсутні.

Що ж до посилань контролюючого органу на інформацію, надану оперативним управлінням Головного управління ДФС у Рівненській області, про відсутність ТОВ "АЛЬТОС ГРУП" за місцем реєстрації, суд зазначає наступне.

Ураховуючи положення Порядку №1588 (у редакції на момент надання відповідної інформації (а.с.9)), лист оперативного управління Головного управління ДФС у Рівненській області про відсутність юридичної особи за зареєстрованим місцезнаходженням є підставою для направлення відповідного запиту на встановлення місцезнаходження платника податків-юридичної особи підрозділам податкової міліції. Водночас такий лист не може розглядатись як підстава, визначена договором про визнання електронних документів, для його одностороннього розірвання.

Суд зазначає, що зміна місця реєстрації платника має підтверджуватись відповідним записом в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Суд також звертає увагу позивача, що значення словосполучень "зміна місця реєстрації", яке використано у розділі 6 договору про визнання електронних документів, та "відсутність за місцезнаходженням", про що йдеться у листі оперативного управління Головного управління ДФС у Рівненській області від 01.03.2017 №133/17-0-21-02, не є тотожними у розумінні вимог чинного податкового законодавства України та тягнуть різні правові наслідки, що виникають у разі встановлення таких обставин.

Крім того, щодо наявних в матеріалах справи результатів опрацювання зібраної податкової інформації щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬТОС ГРУП" за звітний період декларування ПДВ – лютий 2017 року, у якій йдеться про встановлення нереальності здійснених фінансово-господарський операцій з платниками податків за звітний період декларування ПДВ – лютий 2017 року, то суд зазначає, що відповідно до пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, за наявності хоча б однієї з таких підстав контролюючим органом здійснюється документальна позапланова перевірка, зокрема:

- отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов’язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (підпункт 78.1.1.);

- виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (підпункт 78.1.4.).

Згідно з підпунктом 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

За таких обставин, отримання відповідної інформації щодо порушення платником податків норм податкового законодавства зокрема, має наслідком ініціювання проведення податковим органом документальної перевірки такого платника у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Таким чином, вказані обставини також самі по собі не утворюють підстав для розірвання у односторонньому порядку договору про визнання електронних документів з платником.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що вимоги позивача про розірвання договору про визнання електронних документів від 20.01.2017 №200120171 є необгрунтованими, відтак суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у суду відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позивачу - Рівненській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області, в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.