Справа № 804/3564/17
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

21 вересня 2017 рокусправа № 804/3564/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.
суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю
за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційні скарги начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України, Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року по справі №804/3564/17 за позовом ОСОБА_1 до Відповідача 1: Військової частини НОМЕР_1 , Відповідача 2: Командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , Відповідача 3: Командування Повітряних Сил Збройних Сил України, Відповідача 4: Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України Дроздова С.С., Відповідача 5: Генерального штабу Збройних Сил України, Відповідача 6: Начальника Генерального штабу головнокомандувача Збройних Сил України Муженка В.М. про визнання протиправними дій, скасування рішень, поновлення на посаді,-

в с т а н о в и В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати незаконними дії командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 щодо прийняття наказу від 08.04.2017 року № 179 в частині усунення заступника командира військової частини НОМЕР_1 з тилу начальника тилу підполковника ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків і прийняття наказу від 15.05.2017 року № 250, яким внесено зміни до наказу № 239 Про результати службового розслідування розбіжностей облікових даних, які рахуються за військовою частиною по службі ПММ фактичній наявності матеріальних засобів, в частині пункту 9;

- скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 08.04.2017 року № 179 в частині усунення заступника командира військової частини НОМЕР_1 з тилу - начальника тилу підполковника ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків;

- скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 15.05.2017 року № 250, яким внесено зміни до наказу № 239 Про результати службового розслідування розбіжності облікових даних, які рахуються за військовою частиною по службі ПММ фактичній наявності матеріальних засобів, в частині пункту 9 - продовження терміну усунення заступника командира військової частини НОМЕР_1 з тилу начальника тилу підполковника ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків до прийняття рішення начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил України щодо накладення дисциплінарного стягнення, передбаченого п. ж ст. 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України позбавлення військового звання;

- визнати незаконними дії Командувача Повітряних Сил України генерала-полковника ОСОБА_3 щодо прийняття наказу від 29.04.2017 року № 48 Про недоліки у зберіганні пально-мастильних матеріалів у військовій частині НОМЕР_1 та притягнення винних до відповідальності, в частині пункту 8 визначення підготувати клопотання перед

начальником Генерального штабу головнокомандувачем Збройних Сил України щодо накладення на позивача, заступника командира військової частини НОМЕР_1 з тилу начальника тилу ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення, передбаченого п. ж ст. 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України позбавлення військового звання;

- скасувати наказ командувача Повітряних Сил Збройних Сил від 29.04.2017 року № 48 Про недоліки у зберіганні пально-мастильних матеріалів у військовій частині НОМЕР_1 та притягнення винних до відповідальності, який надійшов до військової частині НОМЕР_1 в частині пункту 8 - визначення підготувати клопотання перед начальником Генерального штабу головнокомандувачем Збройних Сил України щодо накладення на позивача, заступника командира військової частини НОМЕР_1 з тилу начальника тилу ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, передбаченого п. ж ст. 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України позбавлення військового звання;

- визнати дії незаконними Начальника Генерального штабу головнокомандувача Збройних Сил України генерала армії України Муженко В.М. щодо прийняття наказу від 26.05.2017 року № 189 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності, в частині накладення на позивача, заступника командира військової частини НОМЕР_1 з тилу - начальника тилу підполковника ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - позбавлення військового звання;

- скасувати наказ Начальника Генерального штабу головнокомандувача Збройних Сил України від 26.05.2017 року № 189 про притягнення до дисциплінарної відповідальності в частині накладення на позивача, заступника командира військової частини НОМЕР_1 з тилу - начальника тилу підполковника ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - позбавлення військового звання;

- скасувати наказ командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 06.06.2017 року № 205, про звільнення ОСОБА_1 , колишнього підполковника заступника командира бригади з тилу начальника тилу військової частини НОМЕР_1 повітряного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 Повітряних Сил Збройних Сил ОСОБА_1 , з військової служби у запас за пунктом ж (у зв`язку з позбавленням військового звання у дисциплінарному порядку) та виключено зі списків особового складу Збройних Сил України з 26 травня 2017 року; - поновити ОСОБА_1 на посаді заступника командира бригади з тилу - начальника тилу військової частини НОМЕР_1 повітряного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 Повітряних Сил Збройних Сил України.

В обґрунтування заявлених вимог позивач фактично посилався на неправомірність притягнення його до дисциплінарної відповідальності з огляду на не об`єктивність зроблених висновків щодо порушення ним військової дисципліни та неналежне виконання службових обов`язків.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року позов задоволено частково, а саме:

визнано протиправним та скасовано пункт 1 наказу начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 26.05.2017 року № 189 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності;

визнано протиправним та скасовано наказ Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 06.06.2017 року № 205 в частині звільнення з військової служби у запас за пунктом ж (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключення зі списків особового складу Збройних Сил України колишнього підполковника ОСОБА_1 , заступника командира бригади з тилу начальника тилу 138 зенітної ракетної бригади повітряного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 Повітряних Сил Збройних Сил України;

поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника командира бригади з тилу начальника тилу 138 зенітної ракетної бригади повітряного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 Повітряних Сил Збройних Сил України з 26 травня 2017 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Постанова суду, в частині задоволених позовних вимог, мотивована встановленими обставинами справи, які, за позицією суду першої інстанції, не свідчать про те, що встановлені за результатами службових розслідувань порушення допущені саме позивачем. Крім цього, суд вказав на те, що накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення військового звання, що в подальшому потягло за собою звільнення позивача з військової служби, є непропорційним вчиненому порушенню, відповідальність за яке покладена на позивача, оскільки не було враховано характер та обставини вчинення правопорушення, попередньої поведінки та тривалості військової служби позивача.

Не погодившись з постановою суду, в частині задоволених позовних вимог, начальник Генерального штабу Головнокомандувач Збройних Сил України та Командувач Повітряних Сил Збройних Сил України подали апеляційні скарги, в яких посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просять скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Апеляційні скарги фактично обґрунтовані незгодою з висновками суду першої інстанції про те, що встановлені обставини справи не свідчать про допущені позивачем порушення військової дисципліни, що стало підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Заявники апеляційної скарги, посилаючись на службові обов`язки позивача, які обумовленні займаною ним посадою, вказують на те, що саме неналежне виконання позивачем своїх обов`язків призвело до нестачі пального у військовій частині НОМЕР_1 на загальну суму 3392935,54грн. Суд першої інстанції, вказуючи на недоведеність вини позивача у нестачі пального, за позицією відповідачів, не повно з`ясував функціональні обов`язки позивача, які визначені як Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» так і іншими нормативно-правовими актами, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Щодо висновків суду першої інстанції про непропорційність накладеного стягнення, заявники апеляційних скарг вказують на те, що в умовах дії особливого періоду стан виконання службових обов`язків посадовими особами, що не забезпечує належне зберігання військового майна, є неприпустимим та не може мати місце в подальшому, саме з цих підстав командувачем і було прийнято рішення про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення військового звання.

Позивач своїм процесуальним право щодо оскарження рішення суду, в частині незадоволених позовних вимог, не скористався.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Оскільки, позивачем не оскаржується рішення суду, в частині незадоволених позовних вимог, то в межах доводів апеляційних скарг, судом апеляційної інстанції надається оцінка, на предмет законності та обґрунтованості, рішенню суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 перебував на військовій службі з 1995 року, на посаді заступника командира бригади з тилу начальника тилу 138 зенітної ракетної бригади повітряного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 Повітряних Сил Збройних Сил України - з вересня 2013 року.

Матеріали справи свідчать про те, що 28.03.2017 року під час прийому-передачі посади заступника командира військової частини з тилу начальника тилу військової частини НОМЕР_1 (на підставі наказу командира військової частини від 13.03.2017 року № 122 Про організацію та здійснення прийому-передачі посади заступника командира військової частини з тилу начальника тилу) полковником ОСОБА_4 було виявлено розбіжність між обліковими даними та фактичною наявністю пально-мастильних матеріалів у військовій частині НОМЕР_1 , про що 28 березня 2017 року складено та подано рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини від 30.03.2017 року № 160 Про призначення службового розслідування за фактом розбіжності облікових даних, які рахуються за військовою частиною по службі ПММ фактичній наявності матеріальних засобів призначене службове розслідування та призначена комісія для проведення цього розслідування.

За результатами розслідування складено акт (т.1 а.с.119-137), яким встановлено, що ОСОБА_1 :

не проводив перевірку наявності і стану пального на складах і в підрозділах частини з оформленням відповідних актів (не менше, ніж двічі на рік), не проводив щорічної інвентаризації військового майна і техніки; не здійснював контроль за якістю, правильністю застосування і ощадливим витрачанням пального, мастильних матеріалів і спеціальних рідин, чим порушив ст. 77 Закону України Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України;

не здійснював організацію та контроль роботи внутрішньо-перевірочної комісії під час приймання і здавання посади командира військової частини НОМЕР_1 в період з 18-27 червня 2016 року; не здійснював організацію проведення звірок між фінансовою службою, службою пального та мастильних матеріалів та підрозділами військової частини чим порушив ст. 62 Закону України Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 3.1.9, 3.2.1 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затверджене Наказом Міністерства оборони України від 16.07.97 року № 300 (далі Положення № 300);

не займався діяльністю підпорядкованих підрозділів та служб не керував; не знав ділові якості та морально-психологічний стан офіцерського та сержантського складу безпосередньо підпорядкованих підрозділів і служб не знав; постійну роботу з виховання та вдосконалення підготовки за спеціальністю не проводив, чим порушив ст. 59,77 Закону України № 2049-19;

не визначав завдання начальнику служби ПММ; контроль та якість виконання ним службових обов`язків щодо проведення щомісячної перевірки наявності пального та зняття залишків пального у відповідних журналах та книгах обліку не перевіряв; не планував роботу транспорту, пов`язану із підвезенням матеріальних засобів; не здійснював контроль за правильністю та ефективністю його використання, чим порушив вимоги ст. 77 Закону України Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України.

Крім цього, наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 31.03.2017 року №77ад призначено службове розслідування щодо незадовільного стану справ у військовій частині НОМЕР_1 , за результатами якого складено Акт службового розслідування щодо незадовільного стану справ у військовій частині НОМЕР_1 , який затверджений командувачем Повітряних Сил Збройних Сил України ОСОБА_5 28.04.2017 року (т.2 а.с.76-97).

Службовим розслідуванням встановлено, що у військовій частині НОМЕР_1 нестача дизельного пального складає 177260 кг, автомобільного бензину 7434 кг, загальна сума нестачі - 3 392 935,54 грн.

Матеріально-відповідальними особами за паливно-мастильні матеріали на складі та підрозділах військової частини НОМЕР_1 є старший прапорщик ОСОБА_6 , майор ОСОБА_7 , капітан ОСОБА_8 , старший прапорщик ОСОБА_9 .

Причинами, які сприяли утворенню нестачі паливно-мастильних матеріалів, є:

а) неналежне виконання службових обов`язків посадовими особами військової частини НОМЕР_1 : колишнім командиром військової частини НОМЕР_1 (до серпня 2016 року) полковником ОСОБА_10 , командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_2 , заступником командира військової частини з тилу начальником тилу підполковником ОСОБА_1 , начальником служби пального та мастильних матеріалів військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_11 , начальником складу пального старшим прапорщиком ОСОБА_6 ;

б) незадовільний стан організації роботи внутрішньої перевірочної комісії військової частини НОМЕР_1 по проведенню інвентаризації по службі пального та мастильних матеріалів.

Службовим розслідуванням встановлено, що заступник командира військової частини з тилу ОСОБА_1 :

перевірку наявності і стану пального на складах і в підрозділах частини з оформленням відповідних актів (не менше, ніж двічі на рік), щорічну інвентаризацію військового майна і техніки не проводив, не здійснював контроль за якістю, правильністю застосування і ощадливим витрачанням пального, мастильних матеріалів і спеціальних рідин, чим порушив вимоги ст. 77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України;

роботу внутрішньої перевірочної комісії під час приймання і здавання посади командира військової частини НОМЕР_1 в період з 18 по 27 серпня 2016 року не організував, стан обліку пального не контролював, своєчасне проведення звірок між фінансовою службою, службою пального та мастильних матеріалів та підрозділами військової частини не організував та не контролював, чим порушив вимоги ст. 62 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та п. 3.1.9, п. 3.2.1, Положення;

діяльністю підпорядкованих підрозділів та служб не керував, ділові якості та морально-психологічний стан офіцерського та сержантського складу безпосередньо підпорядкованих підрозділів і служб не знав, постійну роботу з виховання та вдосконалення підготовки за спеціальністю не проводив, чим порушив вимоги ст. 59, 77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Встановлено, що підполковник ОСОБА_1 завдання начальнику служби ПММ не визначав, контроль та якість виконання ним службових обов`язків щодо проведення щомісячної перевірки наявності пального та зняття залишків пального у баках не здійснював, стан обліку отриманого та використаного пального у відповідних журналах та книгах обліку не перевіряв.

Роботу транспорту, пов`язану із підвезенням матеріальних засобів не планував, контроль за правильністю та ефективністю його використання не здійснював, чим порушив вимоги ст. 77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Встановлено, що в окремі дні шляхові листи на автомобілі, які вибували для отримання ПММ, не оформлювалися, пальне на складах, згідно наданих документів, отримувалось у вихідні дні, тобто в той час, коли склад забезпечення фактично не працював.

Комісією також встановлено, що будучи безпосереднім начальником посадових осіб служби ПММ військової частини, він не вживав належних заходів реагування щодо недопущення залучення начальника складу пального старшого прапорщика ОСОБА_6 до тимчасового виконання обов`язків за посадою начальника служби ПММ на час перебування капітана ОСОБА_11 у відпустці, а також комісійної перевірки пального перед відправленням начальника складу у відпустку не організував.

Пунктом 1 наказу Генерального штабу Збройних Сил України №189 від 26.05.2017р., який прийнято за результатами проведеного службового розслідування, наказано: «За порушення вимог Положення про військову частину НОМЕР_1 , затвердженого наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 25.12.2015 року №690, абз.2, 5, 6 ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абз.6, 7, 10 пункту 3.1.9, абз. 5 пункту 3.2.1 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 16.07.97 року № 300 (далі Положення № 300, та абз.2 ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, неналежне виконання службових обов`язків, чим було завдано істотної шкоди, накласти на заступника командира військової частини з тилу начальника тилу військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення «позбавлення військового звання» (т.1 а.с.99).

Відповідно до наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 06.06.2017 року № 205, колишнього підполковника ОСОБА_1 , заступника командира бригади з тилу начальника тилу військової частини НОМЕР_1 повітряного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 Повітряних Сил Збройних Сил України звільнено з військової служби у запас за пунктом ж (у зв`язку із позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключено зі списків особового складу Збройних Сил України з 26 травня 2017 року.

Таким чином, встановлені обставини справи свідчать про те, що наказ Генерального штабу Збройних Сил України №189 та наказ командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 06.06.2017 року № 205 прийняті за результатами службового розслідування, яким встановлено неналежне виконання, у тому числі, ОСОБА_1 посадових обов`язків, що призвело до нестачі паливно-мастильних матеріалів у військовій частині НОМЕР_1 на загальну суму 3 392 935,54 грн.

За наслідками перегляду судового рішення, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необґрунтованості притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності з огляду на наступне.

Відповідно до ст..45 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Отже, невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни, є підставою для застосування дисциплінарного стягнення.

Таким чином, у спірному випадку, враховуючи встановлений факт нестачі паливно-мастильних матеріалів у військовій частині НОМЕР_1 , який не заперечується позивачем, підлягають встановленню обставини, які підтверджують або спростовують висновки проведених службових розслідувань відносно того, що вказана нестача мала місце, у тому числі, внаслідок неналежного виконання позивачем своїх службових обов`язків.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивач, перед звільненням, обіймав посаду заступника командира бригади з тилу начальника тилу 138 зенітної ракетної бригади повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Повітряних Сил Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 77 Статут внутрішньої служби Збройних Сил України заступник командира полку (окремого батальйону) з тилу зобов`язаний, зокрема:

перевіряти не менше ніж двічі на рік наявність і стан матеріальних засобів у підрозділах полку (окремого батальйону) і безпосередньо підпорядкованих складах з оформленням відповідних актів;

організовувати щорічне проведення інвентаризації всього майна і техніки у службах;

здійснювати контроль за якістю, правильністю застосування і ощадливим витрачанням пального, мастильних матеріалів і спеціальних рідин та виконанням вимог безпеки при поводженні з ними.

Згідно з п.3.2.1 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16 липня 1997 року №300 (із змінами та доповненнями), заступник командира частини з тилу відповідає за господарство частини в підпорядкованих службах та виконує свої обов`язки згідно з вимогами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України повинен, зокрема організовувати роботу внутрішньої перевірочної комісії, перед початком роботи проводити інструктивні заняття з членами комісії.

Відповідно абз.6, 7, 10 п.3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України усі посадові особи військової частини (з`єднання), які відають військовим (корабельним) господарством, повинні:

організовувати та контролювати ведення обліку, правильне зберігання і своєчасне оновлення запасів матеріальних засобів усіх видів, а також експлуатацію, ремонт та технічне обслуговування озброєння, бойової та іншої техніки, казармено-житлового фонду, інженерних та спеціальних споруд у підпорядкованих службах

(службі);

здійснювати постійний контроль за правильним, ощадливим та доцільним витрачанням (використанням) матеріальних засобів і коштів, вживати необхідних заходів для боротьби з нераціональними їх витратами (використанням), втратами, нестачами, псуванням і розкраданням;

організовувати проведення (у встановлені терміни) перевірок та документальних ревізій господарської діяльності, а також інвентаризацію матеріальних засобів у підпорядкованих службах (службі).

Згідно з Положенням про військовому частині НОМЕР_1 заступник командира бригади з тилу начальник тилу підпорядковується командиру бригади та є прямим начальником усього особового складу бригади. Під час повсякденної діяльності заступник командира бригади з тилу керується вимогами ст..9-17, 76, 77 Статуту внутрішньої служби ЗС України.

Таким чином, посада, яку обіймав позивач, обумовлює виконання обов`язків, пов`язаних з організацією діяльності підпорядкованих підрозділів та служб з метою здійснення відповідного контролю за товарно-матеріальними цінностями військової частини; здійснення безпосереднього контролю за наявністю ТМЦ, їх якістю, правильними та ощадливим витрачанням.

Неналежне виконання позивачем своїх посадових обов`язків підтверджується самим фактом нестачі паливних матеріалів у військовій частині НОМЕР_1 на загальну суму 3392935,54 грн., наявність якої не заперечується позивачем, що свідчить про неналежне здійснення позивачем контролю, функції із здійснення якого покладено на позивача.

Вказуючи на не підтвердження висновків службового розслідування, суд першої інстанції вказав на наступне. Так, судом першої інстанції не прийнято до уваги твердження відповідачів щодо невиконання позивачем своїх обов`язків як голови внутрішньо-перевірочної комісії під час проведення перевірки господарської діяльності справ військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , проведення якої призначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 04.06.2016 року №305 в період з 15 червня 15 липня 2016 року. Згідно п.2 цього наказу головою внутрішньо-перевірочної комісії призначено ОСОБА_1 (т.2 а.с.52-55). Разом з цим, у період з 13.07.2016 по 27.07.2016 року ОСОБА_1 перебував у відпустці згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 , тимчасове виконання обов`язків покладено на начальника служби пального і мастильних матеріалів капітана ОСОБА_11 (т.2 а.с.56).

В той же час, не приймаючи до уваги зазначені доводи відповідачів, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що перевірка господарської діяльності справ у військовій частині НОМЕР_1 здійснювалась в період з 15.06.2016р. по 15.07.2016р., а позивач перебував у відпустці лише з 13.07.2016р., тобто з 30 діб перевірки позивача фактично не було лише останніх 2 доби. Крім цього, з пояснень тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_12 від 04.08.2017р. вбачається, що за результатами перевірки акт про проведення інвентаризації складений не був, а в усній формі ОСОБА_1 доповів, що інвентаризація проведена, військове майно в наявності, нестачі у військовій частині НОМЕР_1 не виявлено.

Також суд першої інстанції, з посиланням на положення ст..77 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», абз.2 п.4 Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах, затвердженого постановою КМУ від 03.05.2000р. №748, вказав на те, що у позивача відсутнє право ініціювати проведення інвентаризації військового майна.

Так, дійсно, у відповідності до абз.2 п.4 Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах, затвердженого постановою КМУ від 03.05.2000р. №748 інвентаризація проводиться за наказами (розпорядженнями) командира (начальника) військової частини, вищестоящих командирів (начальників), а також за рішенням органу досудового розслідування, прокурора або суду.

В той же час, судом першої інстанції не було враховано, що вказаної нормою права (ст..77 Закону) передбачено не лише обов`язок по організації проведення інвентаризації, а й інші обов`язки, про які зазначено вище та які стосуються контролю за станом та наявністю ТМЦ у військовій частині.

Щодо посилання суду першої інстанції про неможливість проведення позивачем інвентаризації паливно-мастильних матеріалів під час щорічної інвентаризації, результати якої оформлені Актом від 29.12.2016р. №108, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Так, суд першої інстанції встановив, що під час проведення інвентаризації не була здійснена перевірка паливно-мастильних матеріалів у військовій частині, оскільки ОСОБА_13 не мав можливості отримати облікові дані з фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , які перевіряли в той же час представники внутрішнього аудити. Тобто, судом першої інстанції, і в цьому випадку, зроблено висновок про неможливість стверджувати про неналежне виконання позивачем своїх посадових обов`язків з огляду на наявність об`єктивних причин.

В той же час, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що у відповідності до п.10.3.4 Положення, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16 липня 1997 року №300, члени перевірочної комісії, до якої у спірному випадку входив позивач, мають право перевіряти у підрозділах, на складах, у парках і на інших об`єктах наявність, якісний стан та умови зберігання матеріальних засобів; перевіряти усі документи, книги та картки обліку матеріальних засобів, звіти і службове листування служб, які перевіряються; вимагати від начальників служб та інших посадових осіб військової частини (з`єднання) подання необхідних довідок і пояснень; при виявленні зловживань вилучати оригінали документів і додавати їх до акту інвентаризації матеріальних засобів або перевірки господарської діяльності; знімати копії з документів, а у разі необхідності - опечатувати справи з документами, а також склади (сховища).

Отже, враховуючи такий обсяг повноважень членів перевірочної комісії, позивач не був позбавлений можливості ознайомитися з будь-якими документами, які необхідні для здійснення контролю за наявністю товарно-матеріальних цінностей. Крім цього, як свідчать встановлені обставини справи, позивач не звертався на командира військової частини з рапортом про продовження строків інвентаризації, у зв`язку з не проведенням у визначені строки контролю за наявністю (їх кількістю) у військовій частині паливно-мастильних матеріалів.

Таким чином, вищезазначені висновки суду першої інстанції не можуть свідчити про не підтвердження неналежного виконання позивачем своїх службових обов`язків, що призвело до нестачі паливно-мастильних матеріалів у військовій частині.

Крім цього, з огляду на вказані висновки суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що фактично підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стали висновки не про неналежне проведення інвентаризації у червні-липні 2016 року та у грудні 2016 року, а про неналежне виконання позивачем службових обов`язків, які полягають, у тому числі, у здійсненні постійного контролю за наявністю товарно-матеріальних цінностей, що перебувають на обліку у військовій частині. І саме про відсутність такого контролю з боку позивача, свідчать результати проведеної інвентаризації, якою встановлена нестача паливно-мастильних матеріалів на суму 3 392 935,54 грн.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими і об`єктивними висновки результатів службового розслідування, якими встановлено неналежне виконання позивачем своїх посадових обов`язків.

Щодо доводів позивача та висновків суду першої інстанції про непропорційність застосованого дисциплінарного стягнення.

Згідно із ст..68 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» до старших офіцерів можуть бути застосовані такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е)пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

При цьому, вказана норма права не містить вимог щодо послідовності застосування видів дисциплінарних стягнень.

Відповідно до ст..86 Закону, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Таким чином, обрання виду дисциплінарного стягнення є виключно правом командира, який його реалізує в залежності від тяжкості скоєного проступку, наслідків цього проступку, а також враховує особисті якості особи, яка вчинила проступок.

У спірному випадку встановлена нестача у військовій частині паливно-мастильних матеріалів на загальну суму 3 392 935,54 грн. І вказана нестача, згідно з результатами службових розслідувань, стала можливою, у тому числі, з огляду на неналежне виконання позивачем своїх посадових обов`язків. При цьому, вказаний факт став можливим в умовах дії особливого періоду в державі, в періоді коли держава докладає значних зусиль для комплектування та забезпечення військових частин з метою виконання останніми завдань по захисту України. Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами відповідача про те, що в зазначених умовах стан виконання службових обов`язків посадовими особами, що не забезпечує належне зберігання військового майна, є неприпустимим та не може бути терпимим у подальшому. Таким чином, в умовах особливого періоду, в умовах здійснення бойових дій на території України, командиром позивача прийнято обґрунтоване рішення про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення військового звання позивача, оскільки такі факти, як факт нестачі, підривають не лише боєздатність військової частини НОМЕР_1 , а й знижують боєздатність держави в цілому. При цьому, як свідчать встановлені обставини справи, при визначені виду дисциплінарного стягнення, відповідачами прийнято до уваги як заохочення, які мав позивач під час проходження служби, так і стягнення, зокрема, догана за неналежне виконання службових обов`язків в частині організації харчування, яке не було знято на час вирішення питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, встановлені обставини справи свідчать про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення, в оскарженій частині, з порушенням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині заявлених вимог, і вказані обставини є підставою для скасування постанови суду в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.ст.202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України, Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року по справі №804/3564/17 в частині задоволених позовних вимог скасувати та в цій частині заявлених вимог прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 липня 2017 року по справі №804/3564/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з часу її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст..212 КАС України.

(Повний текст постанови виготовлено 22.09.2017р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк