Справа № 712/10115/17
Суддя: Троян Т. Є.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/712/719/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі - Шмагайло Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 11.08.2018 року звернулася до суду з позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про зобов'язання вчинити дії, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії та зобов'язати відповідача здійснити їй з 1 лютого 2017 року відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 1993 року, п. 4 постанови КМУ від 31 травня 2000 року № 865 та підпункту 2 п. 6 Порядку, затвердженого постановою КМУ № 426 від 19 червня 2013 року, перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної в розмірі 90 % заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з урахуванням підвищення з 1 грудня 2015 року та відповідно довідки про заробітну плату, із збереженням розміру пенсії на момент виходу на пенсію в розмірі 90 %, премій та інших виплат, із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію в розмірі 90 %, провести нарахування та здійснити виплату заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат, без зміни визначення індексації пенсії в результаті перерахунку.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває на обліку в УПФ України в м. Черкасах Черкаської області та отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року у розмірі 90 % заробітної плати; останнім її місцем роботи перед виходом на пенсію була посада провідного спеціаліста 1 операційного відділу по виплаті допомоги Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року (із урахуванням змін) умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. п. 2 п. 6 Порядку та умов визначення заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця, затвердженогопостановою КМУ № 426 від 19 червня 2013 року, у зв'язку із зміною мінімальної заробітної плати, заробітна плата для перерахунку пенсії, призначеної в тому числі до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 17 листопада 2011 року, пенсіонерам визначається на підставі поданої заяви та необхідних документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати державного службовця, який займає посаду державної служби відповідної підгрупи та рангу за останньою посадою державної служби, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Таким чином, на думку позивача, вказаними нормативно-правовими актами було встановлено порядок перерахунку призначених пенсій непрацюючим державним службовцям, і у зв'язку з підвищенням з 1 січня 2017 року мінімальної заробітної плати нарахована їй пенсія мала бути перерахована відповідачем за групою оплати праці, визначеної постановою кабінету Міністрів України № 15 від 18 січня 2017 року «Питання оплати праці працівників державних органів».

Після її звернення 15 лютого 2017 року до УПФ України в м. Черкасах Черкаської області щодо перерахунку нарахованої пенсії, останнє листом від 28 лютого 2017 року протиправно відмовило в цьому, до того ж порушило ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки не прийняло належним чином оформленого рішення за результатами розгляду її звернення у визначений останнім Законом строк.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просили задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася, проте скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Скерували до суду заперечення, в яких просили відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до наступного.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, в тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФ України в місті Черкасах Черкаської області та отримує пенсію державного службовця на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 № 3723-XII у розмірі 90 % від заробітної плати працюючого державного службовця.

15 лютого 2017 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок призначеної їй раніше пенсії на підставі, зокрема до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 1993 року, п. 4 постанови КМУ від 31 травня 2000 року № 865 та підпункту 2 п. 6 Порядку, затвердженого постановою КМУ № 426 від 19 червня 2013 року.

Листом УПФ України в місті Черкасах Черкаської області від 28 лютого 2017 року за № 137/К-10 їй було відмовлено у задоволенні її заяви про перерахунок.

Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ у редакції станом на 23 вересня 2014 року, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 70 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Пенсія державним службовцям у частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно зі ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ у редакції станом на 24 вересня 2014 року, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

28 грудня 2014 року було внесено зміни до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» і викладено її в такій редакції: «умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України» (була чинною до 1 травня 2016 року).

Станом на момент звернення ОСОБА_1 до пенсійного органу - 15 лютого 2017 року вказана стаття Закону № 3723-ХІІ втратила чинність.

Відповідно до ст. 90 Закону № 889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно доЗакону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким у свою чергу, не передбачено право державних службовців на перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням мінімальної заробітної плати.

Порядок та умови визначення заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця, затверджений постановою КМУ № 426 від 19 червня 2013 року, який регулював процедуру та умови перерахунку пенсії державного службовця (зокрема, у зв'язку й із зміною розміру мінімальної заробітної плати) та на який посилається позивач втратив чинність 6 серпня 2016 року.

Таким чином, законодавство станом на момент звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії, не регламентувало ані права особи на перерахунок його пенсії у зв'язку зі зміною розміру мінімальної заробітної плати, ані порядок і умови здійснення такого перерахунку.

Отже, УПФ України в місті Черкасах Черкаської області, на момент звернення позивача із заявою про перерахунок її пенсії, не мало правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача.

Суд також зауважує, що відмова відповідача у перерахунку пенсії позивача не призвела до зменшення розміру її пенсії державного службовця, яку вона отримувала до цього, і не є звуженням обсягу вже набутих нею прав та/або позбавленням її права на соціальний захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналіз правових положень чинного законодавства та обставин справи дають підстави для висновку про те, що УПФУ в місті Черкасах Черкаської області, відмовляючи ОСОБА_1 у перерахунку пенсії державного службовця, діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Не можна погодитись і з доводами позивача щодо протиправності дій відповідача в частині ненадання їй рішення про відмову в перерахунку пенсії у вигляді окремого документа із назвою «рішення».

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернулася до УПФ із викладеною у довільній формі заявою про перерахунок пенсії, на яку було надано письмову відповідь про відмову в перерахунку, що не можна визнати бездіяльністю органу державної влади.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 22 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 9, 17, 71, 94, 158-160, 162,163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про зобов'язання вчинити дії- відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України.

Головуючий Т.Є. Троян