Справа № 366/2504/17
Суддя: Тетервак Н. А.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Є.У.№ 366/2504/17;
Пр.№2-а/366/115/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 вересня 2017 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючої - судді Тетервак Н.А.,

при секретарі - Німченко Н.Ю.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідач-не з»явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №5 батальйону №3 управління патрульної поліції в м.Києві Сергієнка І.А. про визнання дій відповідача незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій відповідача незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БР№ 859665 від 05.08. 2017 року за ч.2 ст. 122 КУпроАП.

Позивач мотивує свій позов тим,що 05.08.2017 року відносно нього складено постанову серії БР №859665 за ч.2 ст.122 КУпроАП,а саме,що він, 05.08.2017 року о 15 год.10 хв., керуючи автомобілем «FORD TRANSIT», д.н.з. НОМЕР_1, в м.Києві по вул..Маршала Тимошенка,буд,3,здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофору,а саме:на червоний,чим порушив вимоги п.8.7.3.е Правил дорожнього руху України.

Постанову інспектора патрульної служби вважає незаконною,оскільки він не порушував Правил дорожнього руху.

Дійсно,05.08.2017 року,приблизно о 15 год.00 хв.,разом із знайомим ОСОБА_3здійснював рух на автомобілі марки «FORD TRANSIT», д.н.з. НОМЕР_1 по вул.. М.Тимошенка в м.Києві. При цьому був великий потік транспортних засобів. Коли він побачив світлофор,на ньому увімкнувся жовтий колір,три автомобілі,які рухалися попереду,проїхали. Коли загорівся червоний сигнал світлофору,він зупинив автомобіль поблизу стоп-лінії,дочекався зеленого сигналу світлофору та продовжив рух,після чого,за декілька метрів,його зупинив екіпаж патрульної поліції,який рухався позаду нього.

Інспектор патрульної поліції Сергієнко І.А. пояснив,що він порушив п.8.7.3 е Правил дорожнього руху,а саме: проїхав на червоний сигнал світлофору,за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпроАП. Інспектор склав постанову про накладення на нього адміністративного стягнення. На його заперечення та доводи щодо того,що Правила дорожнього руху він не порушував, останній не реагував. Крім того, він просив скласти відносно нього протокол про адміністративне правопорушення,так як не визнає свою вину та надати йому відеокасети,що свідчило б про порушення ним Правил дорожнього руху України.

Працівник поліції категорично заперечив,повідомив,що жодних відеозаписів немає та склав постанову про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпроАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказів,що він порушив Правила дорожнього ружу України, інспектор поліції Сергієнко І.А. не надав. Вважає,що це пов»язано з тим,що в той час, коли він стояв поблизу світлофора,працівники поліції були на великій відстані від нього,так як він їх не бачив,а тому працівники поліції не могли бачити момент перетину ним стоп-лінії.

Ст. 254 КУпроАП передбачає складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, крім випадків, передбачених ст. 258 КУпроАП. Однак, в ч. 4 ст. 254 КУпроАП зазначено,що,»Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення». Однак, протокол про адміністративне правопорушення складено не було.

В судовому засіданні позивач підтримав позов. Дав пояснення.

Відповідач до суду не з»явився. Надіслали письмові заперечення.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив,що влітку 2017 року,дати він не пам»ятає, він їхав з ОСОБА_1,як пасажир, в м.Києві. Автомобіль зупинили інспектори патрульної служби поліції, не представилися,грубо розмовляли та повідомили ОСОБА_1,що той порушив Правила дорожнього руху,а саме: проїхав на червоний сигнал світлофору. Він,як пасажир, намагався інспектору пояснити,що той порушує Інструкцію та що зобов»язаний скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Вислухавши позивача, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи,суд прийшов до наступного.

З постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксоване не в автоматичному режимі Серії БР №859667 слідує,що 05.08.2017 року у м.Києві на вул.. М.Тимошенка,3 водій ОСОБА_1 здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора,а саме:на червоний,чим порушив п.8.7.3 е Правил дорожнього руху.

Позивач посилається на вимоги ст. 254 КУпроАП,а саме,що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення,що на неї накладається,то уповноважена особа зобов»язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу,крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення,передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху,у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Правопорушення за ст. 122 КУпроАП -є правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху,а отже, протокол про адміністративне правопорушення не мав складатися уповноваженою особою,а дії інспектора роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в м.Києва ОСОБА_5 щодо відмови у складанні протоколу,-є правомірними.

Відповідно до ст.251 КУпро АП, доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідач у запереченнях відмічає,що вказане правопорушення було вчинено безпосередньо на «очах у відповідача».

Позивач з постановою не згоден,посилається на покази свідка ОСОБА_3, який з ним знаходився в салоні автомобіля 05.08. 2017 року.

Однак в судове засідання позивач запросив свідчити не очевидця ОСОБА_3,а ОСОБА_4, який в судовому засіданні запевняв,що він був пасажиром автомобіля та очевидцем вказаної події, але ні дати,коли відбулася подія, ні те,що в салоні , крім водія ОСОБА_1 та пасажира ОСОБА_3,також знаходився він-ОСОБА_4,- свідок та позивач нічим не підтвердив.

Відповідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення,дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Критично оцінюючи надані суду докази,зокрема постанову про накладення адміністративного стягнення серії БР№859665 від 05.08.2017 року, покази свідка ОСОБА_4, хоча в салоні автомобіля, як слідує з позову,- знаходився ОСОБА_3, вважаю,що позов не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, ст.ст. 287-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст.ст. 71,72, 158- 163,172-1 Кодексу адміністративного судочинства України , суд-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в позові відмовити.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: