Справа № 819/1012/17
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/9283/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 18 серпня 2017 року у справі № 819/1012/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі, про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити дії.

Позивачка просила визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області про повернення їй 4 036,50 грн збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна;

зобовязати відповідача сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області подання про повернення їй 4 036,50 грн збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 18 серпня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправною відмову ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі подання про повернення ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) 4036 (чотири тисячі тридцять шість) грн. 50 коп. сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомого майна.

Зобов'язано Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України в м. Тернополі подання про повернення позивачці (РНОКПП НОМЕР_1) 4036 (чотири тисячі тридцять шість) грн 50 коп. сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі - продажу нерухомого майна.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, яке в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким позивачці в задоволенні позову відмовити.

Посилається на те, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією стосовно прав власності громадян на нерухоме майно, позбавлений можливості встановити придбання житла конкретною особою вперше. Зазначає, що представлені позивачкою документи не можуть вважатися достатніми для обґрунтування її вимог, оскільки підтверджують факт нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомості, а не факт придбання позивачкою житла в минулому чи придбання нею житла вперше.

Оскільки клопотань від осіб, які беруть участь у справі та які належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, про розгляд справи за їх участю не поступило, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних в ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У справі встановлено, що 06.03.2017 між ОСОБА_2 та ПрАТ "Компанія з управління активами "НАЦІОНАЛЬНИЙ РЕЗЕРВ" було укладено договір купівлі - продажу квартири, посвідчений нотаріусом ОСОБА_1 міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 623, згідно якого позивачка придбала квартиру за адресою: проспект С. Бандери, 83г/134, м. Тернопіль.

Позивачкою сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі продажу нерухомого майна у розмірі 1% від його вартості, що складає 4 036 грн 50 коп. згідно квитанції від 06.03.2017 № 2pl335743, що підтверджується довідкою управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області від 19.07.2017 №2136.

14.03.2017 позивачка звернулася із заявою до ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо повернення безпідставно сплаченого збору на обов'язкове пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 4 036 грн 50 коп.

ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 21.03.2017 № 5303/07 позивачку повідомлено про відсутність підстав для повернення вказаного збору. Зазначено, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно, а також роз'яснено, що позивачка має право звернутися до суду із адміністративним позовом про повернення сплаченого збору.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка 06.03.2017 вперше придбала житло за договором купівлі-продажу нерухомого майна - квартиру за адресою проспект С.Бандери, 83г/134 в м. Тернополі і при оформленні документів безпідставно сплатила збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 4 036,50 грн, що підтверджується квитанцією № 2pl335743 від 06.03.2017, в звязку з чим такий підлягає поверненню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з огляду на наступне.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних фондів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», регулюється Порядком сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 1998 року №1740, згідно пункту 15-1 якого, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Таким чином, при придбанні нерухомого майна із загального правила про обов'язковість сплати збору законодавцем встановлено два винятки - громадяни, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до пункту 15-3 Порядку №1740, нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Як встановлено судом першої інстанції, факт придбання позивачкою квартири у власність за адресою проспект С.Бандери, 83г/134 в м. Тернополі підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим в нотаріальному порядку та зареєстрованим в реєстрі за № 623.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 82173858 від 10.03.2017 та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 92088640 від 17.07.2017 видно, що ОСОБА_2 є власником квартири №134 за адресою: проспект С.Бандери, 83г в м. Тернопіль.

Згідно з довідки Верхньостановецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 09.08.2017 № 1136, де проживала ОСОБА_2 до придбання квартири, встановлено, що позивачка не має у власності нерухомого майна.

З довідки філії Сумського обласного управління АТ "Ощадбанк" ТВБВ №10018/0121 видно, що позивачка в списках на приватизацію за місцем народження - по м. Ромни та Роменському районі не значиться.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2013 року № 787 (далі - Порядок № 787).

Пунктами 3, 5 Порядку №787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Відповідно до пункту 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 27 вересня 2010 року № 21-2 суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

З огляду на вказані норми права та встановлені обставини справи суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачений позивачкою при укладанні 06 березня 2017 року договору купівлі-продажу квартири, підлягає поверненню.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Вищого адміністративного суду України від 08 лютого 2017 року (№К/800/40236/14), в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 20 квітня 2017 року (№К/800/12555/17).

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно зобовязав Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі Тернопільської області подання про повернення сплаченого позивачкою збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 4 036 грн 50 коп.

Посилання відповідача на те, що в справі відсутні докази того, що житло було придбане позивачкою вперше, є помилковими та такими, що суперечать нормам процесуального права, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який проти позову заперечує.

Відповідачем не надано, а судом першої інстанції не здобуто доказів того, що позивачка придбала житло не вперше.

Відсутність механізму перевірки інформації про те, чи вперше особа придбає житло, не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки порушує право позивачки на придбання житла вперше без сплати відповідних страхових внесків до Пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції розглянув спір з дотриманням норм матеріального та процесуального права, внаслідок чого обґрунтовано задовольнив позов, у звязку з чим підстав для скасування оскаржуваної постанови колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому не можуть бути підставою для її задоволення.

Керуючись ст. 195, ст. 197, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення.

Постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 18 серпня 2017 року у справі № 819/1012/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6