Справа № 813/2158/17
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань залишення позовної заяви без розгляду

19 вересня 2017 року Справа № 813/2158/17

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Грень Н.М.,

секретар судового засідання Редкевич О.Р.,

представник позивача ОСОБА_1,

представник відповідачів 1 та 2 Брижко О.В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні клопотання представника відповідача 2 про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 08.04.2017 №134-ОС;

- визнати протиправним та скасувати наказ Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 08.04.2017 року №238-АГ;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України «По особовому складу» від 08.04.2017 року №135-ОС;

- поновити ОСОБА_3 на посаді начальника складу відділення ракетного та артилерійського забезпечення інженерно-технічного відділу краматорського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України та поновити у списках особового складу та всіх видів забезпечення з 09.04.2017 року;

- стягнути з Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_3 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

У попередньому судовому засіданні представником відповідача подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування такого зазначено, що відділом кадрів Краматорського прикордонного загону, листом від 08.04.2017 року №30/2284 на адресу позивача направлено копії наказів, які оскаржує позивач. Відповідно до системи відстеження ПАТ «Укрпошта», поштове відправлення 827 доставлено особисто отримувачу (ОСОБА_3) 11.05.2017 року. Стверджує, що про факт звільнення позивачеві стало відомо ще до моменту написання адвокатського запиту представником позивача, позаяк в такому вказано «зі слів мого довірителя він був звільнений з військової служби». Відтак, вважає, що, останнім днем звернення до суду було 19 травня 2017 року, однак, із позовною заявою позивач звернувся з пропущенням місячного строку.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив щодо заявленого відповідачем клопотання, вважає, що позивачем строк звернення до суду не пропущено, оскільки позивач ознайомився з оспорюваними наказами лише отримавши відповідь на адвокатський запит з копіями оскаржуваних наказів .

Згідно частини 1 статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 99 КАС України).

Водночас ч. 3 ст. 99 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Тобто, виходячи із зазначених норм процесуального закону розпочинати рахувати строк звернення до суду можна лише з того моменту, коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення свого права. При цьому необхідно встановити чи дійсно особа знала або могла дізнатись про порушення свого прав та підтвердити факт цієї можливості відповідними доказами або обставинами.

Так, обґрунтовуючи недотримання позивачем передбаченого положеннями ч. 3 ст. 99 КАС України строку звернення до суду із вимогою про визнання протиправними та скасування наказів та поновлення на роботі, представник відповідача вказує на те, що позивачеві станом на 19.04.2017 року було достеменно відомо про факт звільнення з військової служби, позаяк в адвокатському запиті від 19.04.2017 року вказано, що зі слів довірителя останній звільнений з військової служби. Крім того, покликається на поштове відправлення №82, яке доставлено отримувачу особисто.

Надаючи оцінку зазначеному, суд виходив із наступного.

Судом встановлено, що відділом кадрів надіслано поштове відправлення на адресу позивача, яке отримане ним особисто 11.05.2017 року, однак, доказу підтвердження вмісту такого відправлення суду не надано. Покликання відповідача лише на номер поштового відправлення не дає суду можливості перевірити вміст такого відправлення, не містить повної адреси одержувача та інформацію про особу одержувача.

Відповідно до п.19 Правил надання послуг поштового зв'язку внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою. Вміст поштового відправлення містить бланк опису вкладення, який згідно з пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв'язку заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

З огляду на викладене належним доказом надіслання позивачеві оспорюваних наказів може бути опис вкладення разом з розрахунковим документом або інші докази, які підтверджували б ознайомлення Позивача з оспорюваними наказами. Однак, такі докази представником відповіача до клопотання про залишення позову без розгляду не долучені.

Щодо тверджень представника відповідача про те, що доказом належного ознайомлення позивача з оспорюваними наказами є фраза з адвокатського запиту ОСОБА_4 «зі слів мого довірителя він був звільнений з військової служби» суд зазначає, що вказане не дає можливості підтвердити факт ознайомлення з оскаржуваними наказами. Позивач лише міг здогадувась щодо вчинення по відношенню до нього певних дій, що в результаті слугувало підставою для звернення із вказаним запитом до відповідача.

Відтак, суд дійшов висновку, що з оспорюваними наказами позивач ознайомився, лише отримавши відповідь на адвокатський запит, та в подальшому звернутись за захистом порушених прав до суду.

Так, частиною 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини" правило встановлення обмежень доступу до суду в зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду у зв'язку із пропуском строку звернення до суду слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 99,100, 155, 158-160, 165, 167 КАС України, -

у х в а л и в :

1. У задоволенні клопотання представника відповідача 2 про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити .

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду за результатами розгляду справи.

Суддя Грень Н.М.