Справа № 644/5254/17
Суддя: Матвієвська Г. В.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Матвієвська Г. В.
Справа № 644/5254/17
Провадження № 2-а/644/210/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року м.Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Харкова Матвієвська Г.В. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини за червень та липень 2017 року; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради виплатити ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини за червень та липень 2017 року в сумі 1720,00 грн.; визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 допомоги на сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як одинокій матері за червень 2017 року; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради виплатити ОСОБА_1 допомогу на сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як одинокій матері за червень 2017 року в сумі 552,37 грн.; судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона, відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою № від 05.12.2016 року. Також позивач зазначає, що вона є матір'ю двох малолітніх дітей та, відповідно - отримувачем кількох видів соціальної допомоги. Так, відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», вона має право на отримання допомоги по народженню дитини в повному обсязі, встановленому цим Законом, та допомогу на дитину як одинока мати. Також має право на отримання допомоги згідно Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», та на отримання щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщена особа, яка здійснює догляд за дитиною до 3-х років відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Позивач вказує, що зазначені види допомоги були їй правомірно призначені Рішенням комісії про призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради № 24 від 16.12.2016 року. Однак, у липні 2017 року Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, на думку позивача, безпідставно, не пояснюючи причин, припинило виплати. 06.07.2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою, на яку отримала відповідь, в якій відповідач посилався на Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затверджений Постановою КМУ № 365 від 08.06.2016 року, та повідомив, що виплати позивачу припинені Рішенням комісії від 09.06.2017 р. № 47 на підставі п.п. 2 п.12 Порядку та поновити виплати позивач може лише з серпня 2017 року. Як зазначає позивач, виплати їй поновили в серпні 2017 року, але лише з серпня, таким чином - кошти за період з червня по серпень відповідачем безпідставно утримані. Позивач зазначає, що такими діями відповідача порушені її права, у зв'язку із цим вона змушена звернутися до суду з цим позовом.

Представник відповідача заперечень проти позову у встановлений судом строк не надав, а тому у відповідності до п.2 ч.5 ст. 183-2 КАС України суд розглядає справу в порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Вивчивши матеріали справи, оцінив надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1, відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою № від 05.12.2016 року.

Позивач є матір'ю двох малолітніх дітей та, відповідно - отримувачем кількох видів соціальної допомоги. Так, відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», вона має право на отримання допомоги по народженню дитини в повному обсязі, встановленому цим Законом, та допомогу на дитину як одинока мати. Також має право на отримання допомоги згідно Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», та на отримання щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщена особа, яка здійснює догляд за дитиною до 3-х років відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Зазначені види допомоги були призначені позивачу Рішенням комісії про призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради № 24 від 16.12.2016 року.

У липні 2017 року відповідач припинив позивачу виплати. У відповідь на її заяву від 06.07.2017 року відповідач, посилаючись на Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затверджений Постановою КМУ № 365 від 08.06.2016 року, та повідомив, що виплати позивачу припинені Рішенням комісії від 09.06.2017 р. № 47 на підставі п.п. 2 п.12 Порядку та поновити виплати позивач може лише з серпня 2017 року.

24.07.2017 року позивач звернулась до відповідача з заявою про поновлення їй соціальних виплат. В серпні 2017 року відповідач поновив позивачу належні їй соціальні виплати, проте лише з серпня 2017 року. Таке рішення суд вважає незаконним з наступних підстав.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно п.7 ст.11 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», виплата допомоги при народженні дитини припиняється у разі:

-Позбавлення отримувача допомоги батьківських прав;

-Відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав;

-Тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання;

-Припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини;

-Нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини.

Цей перелік підстав є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Аналогічний вичерпний перелік умов для припинення виплати допомоги малозабезпеченим сім'ям міститься у ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», а саме: державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли:

-Працездатні члени сім'ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому законом порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за інвалідами І групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, за інвалідами ІІ групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги);

-З'ясовано, що малозабезпечена сім'я має додаткові джерела для існування, а також хто-небудь із її складу протягом 12 місяців перед зверненням за наданням державної соціальної допомоги здійснив покупку або оплатив послуги на суму, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім'ї;

-У власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 квадратний метро на одного члена сім'ї та додатково 10,5 квадратного метра на сім'ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму);

-За наявності обставин, передбачених у ч.1 цієї статті, державна соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрації та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо: у складі сім'ї є інвалід; у малозабезпеченій багатодітній сім'ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих закладах I-IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років); неможливість отримання будь-яких джерел для існування пов'язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім'ї. Рішення про призначення державної соціальної допомоги у таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, яка звернулася за призначенням такої допомоги.

При цьому, відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, виключно законами України встановлюються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім'ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров'я; екологічної безпеки. Згідно ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Крім того, посилаючись на Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затверджений Постановою КМУ № 365 від 08.06.2016 року відповідач в своїх діях вимог цього порядку не дотримується.

Відповідно до п. 1 зазначеного порядку, цей Порядок визначає механізм здійснення контролю за проведенням виплати внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Одночасно п.6 та 7 Порядку містять обов'язки органів УПСЗН у разі не виявлення внутрішньо переміщеної особи за місцем проживання. Зокрема, відповідно до п. 6 За відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування представник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення або робочої групи робить відповідний запис в акті обстеження матеріально-побутових умов сім'ї і залишає внутрішньо переміщеній особі повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з'явитися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення для проходження фізичної ідентифікації.

Згідно п.7 Порядку, У разі коли внутрішньо переміщена особа протягом трьох робочих днів не з'явилася до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, такий підрозділ надсилає їй рекомендованим листом повторне повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з'явитися для проходження фізичної ідентифікації.

Водночас структурний підрозділ з питань соціального захисту населення робить запит до Держприкордонслужби щодо виїзду внутрішньо переміщеної особи за кордон, на тимчасово окуповану територію України або до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Вимоги п. 7 Порядку відповідачем не виконані.

Згідно ст. 33 Конституції України, кожному , хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», хоча і обмежує пересування часовими рамками, але ж не позбавляє її. Так, ст.12 цього Закону передбачає право внутрішньо переміщеної особи бути відсутньою за місцем проживання, вказаним у довідці, не більше 60 днів без повідомлення органів соціального захисту населення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення позову, з тих підстав, що внаслідок незаконних дій відповідача позивачу незаконно не була виплачена допомога по народженню дитини за червень та липень 2017 року в сумі 860, 00 грн щомісячно (на загальну суму 1720,00 грн.), а також - допомога на сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як одинокій матері за червень 2017 року в сумі 552,37 грн.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати по справі в розмірі 640 грн. 00 коп віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 33, 46, 64, 92 Конституції України, Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затверджений Постановою КМУ № 365 від 08.06.2016 року, ст.ст. 6-14, 71, 94, 159-163, 167, 183-2, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) допомоги при народженні дитини за червень та липень 2017 року.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) допомогу при народженні дитини за червень та липень 2017 року в сумі 1720,00 грн.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) допомоги на сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як одинокій матері за червень 2017 року.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) допомогу на сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як одинокій матері за червень 2017 року в сумі 552,37 грн.

Судові витрати по справі в розмірі 640 грн. 00 коп. (судовий збір) віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду Харківської області через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя: