Справа № 447/1923/16-а
Суддя: Павлів В. Р.
Дата ухвалення: 2017-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/447/7/17
Справа №447/1923/16-а
П О С Т А Н О В А

ІмЕНЕм україни

04.09.2017 року Миколаївський районний суд Львівської області в складі: головуючого судді Павлів В. Р. , за участю секретаря судового засідання Тремби Я.С., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС, в якому просить визнати протиправними дії суб'єкта владних повноважень, скасувати постанову від 09.09.2016 року у справі про порушення митних правил, згідно з якою позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 гривень, а також закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову покликається на те, що згідно постанови про порушення митних правил від 09.09.2016 року позивач 01.09.2015 року по смузі руху "зелений коридор" ввіз на митну територію України через пункт пропуску "Мостиська" Львівської митниці ДФС автомобіль марки "Opel Astra" куз. №WOL0TFF19W5014766, р.н. в режимі "транзит" та станом на 28.08.2016 року він не вивіз за митний кордон України вказаний автомобіль, чим перевищив встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем. Однак, позивач стверджує, що був позбавлений можливості доставити автомобіль для вивезення його з території України в передбачений законом строк, оскільки транспортний засіб 06.09.2015 року він, керуючи вказаним автомобілем, став учасником ДТП Транспортний засіб отримав механічні ушкодження, що не дозволяють його експлуатацію. Позивач вважає, що посадовою особою митного органу не були з'ясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність та накладено на нього адміністративне стягнення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та пояснив суду, що його довіритель не міг вивезти автомобіль так як такий був і є пошкоджений, а грошей на його ремонт і доставлення до митного поста у нього немає. Додатково зазначив, що його довірителя було притягнуто до відповідальності через значний проміжок часу, коли той намагався в'їхати на митну територію України на іншому авто, який він придбав, однак йому було відмовлено у в'їзді через те, що він не вивіз ввезений автомобіль та його було притягнуто за порушення митних правил.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надіслав письмові заперечення на позовну заяву в яких вказує, що оскаржувана постанова прийнята відповідно до законодавства, повноважним органом у межах його компетенції, а отже не підлягає скасуванню. У ході розгляду справи про адміністративне правопорушення було повно та об'єктивно досліджено докази на підставі яких ухвалено обгрунтоване рішення. Тому просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Згідно з постановою в справі про порушення митних правил №3723/20909/16 від 09.09.2016 року 01.09.2015 року позивач по смузі руху "зелений коридор" ввіз на митну територію України через пункт пропуску "Мостиська" Львівської митниці ДФС автомобіль марки "Opel Astra" куз. №WOL0TFF19W5014766, р.н. в режимі "транзит", однак, станом на 28.08.2016 року інформація щодо вивезення за межі митної території автомобіля чи поміщення його в інший митний режим - відсутня. Порушення виявлено 28.08.2016 року.

На підставі наведеного, позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі пятисот неоподатковуваних мінімумів громадян.

Судом встановлено та не спростовано позивачем, що жодних підтверджуючих документів обставин, зазначених у ст. 460 МК України, що виключають адміністративну відповідальність, на момент складання протоколу про порушення митних правил до митного контролю не надано.

Доводи представника позивача щодо того, що у його довірителя скрутне матеріальне становище та, те що у зв'язку з цим він був позбавлений можливості вивезти пошкоджений транспортний засіб суд до уваги не бере, так як у позивача було достатньо коштів, щоб придбати новий автомобіль на іноземній реєстрації та намагатись на ньому повторно в'їхати на митну територію України

Відповідно до положень ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

При цьому, ст. 95 МК України регламентовано строки транзитних перевезень, а саме: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

З аналізу ст.ст. 90, 93, 102 МК України та Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2005 № 1118 (з наступними змінами та доповненнями) такий автомобіль перебуває під митним контролем та до його переміщення повинні виконуватися вимоги щодо перебування у незмінному стані, крім природних змін; не використання з жодною іншою метою, крім транзиту; доставлення у митний орган призначення до закінчення строку.

Частиною 1 ст. 381 МК України передбачено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування, які постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави з метою транзиту через митну територію України без письмового декларування та внесення грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

За змістом листа-роз'яснення Мін'юсту України від 17.07.2007 року за № 22-14-493, триваючими визнаються правопорушення, які розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

З огляду на те, що оскаржувана постанова винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд приходить до висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України , суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Павлів В. Р.