Справа № 820/6196/16
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 р.Справа № 820/6196/16

Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Яковенко М.М.

судді: Лях О.П., Старостін В.В.

секретарі судового засідання: Жданюк А.О.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року по справі № 820/6196/17 за позовом Державного підприємства "Українська творча дирекція з підготовки циркових атракціонів та номерів" до Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.03.2015 року №, яке було прийняте Західною ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області. В обґрунтування позовних вимог вказано, що податкове повідомлення - рішення № від 25.03.2015 року №, в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у сумі штрафних санкцій 361521,37 грн., є протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року позов задоволений (а.с. ).

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення 25.03.2015 року №. Вирішене питання щодо судових витрат.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, вказуючи на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийнятого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні вимог. Апелянт наголошує, що позивачем були допущені порушення вимог п.168.1.2, пп.168.1.5 п.168 п.1 ст.168, п.176.2 ст.176 ПК України щодо повноти сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб, безпосередньо за період з січня 2012 року по жовтень 2014 року позивачем не у повному обсязі та у не встановлені строки (несвоєчасно) здійснювалось перерахування платежів під час виплати оподаткованого доходу. Відповідачем обґрунтовано у відповідності до ст..127 ПК України застосовані штрафні санкції.

Представник відповідача наполягав на задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги у повному обсязі. Подані письмові заперечення.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції з матеріалів справи, що фахівцями Західною ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області проведена позапланова виїзна перевірка Державного підприємства "Українська творча дирекція з підготовки циркових атракціонів та номерів" з питань дотримання вимог законодавства України щодо своєчасності та повноти перерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб за період з 01.10.2011 р., по 12.11.2014 р., за результатами якої складено акт перевірки від 13.03.2015 р. № 575/20-33-17-06/02174885 (далі по тексту - Акт перевірки, а.с.7-18).

Перевіркою Державного підприємства "Українська творча дирекція з підготовки циркових атракціонів та номерів" з питання своєчасності та повноти перерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб встановлено, що підприємством на порушення п.п. 168.1.2, п.п.168.1.5, п.168.1 ст.168, абз. «а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ податок на доходи фізичних осіб за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2012 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2013 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2014 року, підприємством під час виплати оподаткованого доходу, або якщо оподаткований дохід нараховувався підприємством, але не виплачувався та податок, підлягає перерахуванню до бюджету у строки, встановлені Податковим кодексом для місячного податкового періоду, до бюджету перераховувався не у повному обсязі.

За результатами Акту перевірки Західною ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області податковим повідомленням рішенням від 25.03.2015 року № позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі штрафних санкцій 361 521, 37 грн.

Здійснюючи апеляційний перегляд, колегія суддів виходить з наступного.

Підпунктом 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до абз. «а» п.176.2 ст.176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобовязані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

За змістом підпункту 168.1.2 статті 168.1 статті 168 ПК України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Підпунктом 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 ПК України визначено, що якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Відповідно до абз. 1 п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз наведених положень ПК України дає підстави для висновку, що податковий агент зобов'язаний перерахувати до бюджету утриманий податок під час виплати доходу, а якщо оподаткований дохід нараховується, але не виплачується платнику податку, то податок підлягає сплаті (перерахуванню) у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Як вбачається з матеріалів справи, штрафна санкція визначена відповідачем за правилами п.127.1 ст.127 ПК України. Спірним питанням в межах справи є застосування при визначені розміру штрафних (фінансових) санкцій ознак повторності та вчинення порушення втретє та більше разів.

Згідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, за дії (бездіяльність), які у своїй сукупності складають єдине продовжуване правопорушення, можливо притягнути до відповідальності лише один раз.

Положення ст. 126 ПК України щодо застосування штрафної санкції застосовується у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов'язання. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати.

Тобто, у разі, якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов'язання протягом строків, передбачених ПК України, такий платник податків притягується до відповідальності відповідно до ст. 126 ПК України.

В той же час, згідно п. 127.1 ст.127 ПК України передбачено, що не нарахування і неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1096 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Положення ст. 127 ПК України встановлено як міра відповідальності, яка покладається на платника податків, в тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при чому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не з часу затримки такої несплати, як передбачено ст. 126 ПК України, а з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

До такого правового висновку прийшов Верховний Суд України у постанові №21-2919а15 від 10.11.2015 року та який за правилами ч.1 ст.244-2 КАС України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно розрахунку штрафних санкцій до оскаржуваного податкового повідомлення - рішення від 25.03.2015 року №, контролюючим органом за несплату податку станом на 20.01.2012 р. у сумі 634,42 грн. застосовано до позивача штрафну санкцію вперше у розмірі 25%, що становить 158,61 грн. Водночас, за несплату податку станом на 31.01.2012 р. у сумі 2950,67 грн., відповідачем застосовано штрафну санкцію у розмірі 50%, що становить -1475,34грн. Крім того, за несплату податку станом на 28.02.2012 р., відповідачем застосовано штрафну санкцію у розмірі 75% сума якої становить 2213,00 грн. Всього сума штрафних санкцій становить 361521,37 грн.

Однак, в даному випадку, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що Відповідач передчасно застосував до позивача штрафні санкції у розмірі 50% 75%, оскільки факт повторного, протягом 1095 днів, не утримання та не перерахування до бюджету податку за платежем податок на доходи фізичних осіб жодним актом перевірки встановлено та зафіксовано не було, і як наслідок, податкові повідомлення - рішення, якими позивачу були б збільшені суми грошового зобов'язання двічі, тричі протягом 1095 днів, що передували прийняттю оскаржуваного податкового повідомлення - рішення також не приймалися.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що Відповідач безпідставно застосував до позивача штрафні санкції в розмірі 50% та 75 % на загальну суму 361521,37 грн., в зв'язку з чим податкове повідомлення - рішення від 25.03.2015 року № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у сумі штрафних санкцій - 361521,37 грн., є протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Колегія суддів, з урахуванням фактичних обставин справи погоджується з висновками суду першої інстанції у повному обсязі.

Відповідно до ст..200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі зясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст.2, 11, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року по справі № 820/6196/17 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів, - з дня складення в повному обсязі.

У повному обсязі складена 21вересня 2017 року.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5