Справа № 646/5865/17
Суддя: Сорока О. П.
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/5865/17
№ провадження 2-а/646/158/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.17 року м.Харків

Суддя Червонозаводського районного суду міста Харкова Сорока О.П. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить:

-визнати неправомірними дії Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції щодо відмови в підготовці та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області документів відносно ОСОБА_1 для призначення йому пенсії за вислугою років на пільгових умовах,

-зобов'язати Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області документи на ОСОБА_1 для призначення йому пенсії за вислугою років на пільгових умовах у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, що затверджено постановою Правління Пенсійного Фонду України від 30.01.2007 року за №3-1.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що в період з 22 серпня 1998 року по 30 вересня 2016 року він безперервно проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України та наказом від 21.09.2016 року №229/ОС-16 був звільнений з посади начальника Харківського територіального відділу внутрішнього аудиту ДПтС України відповідно до п. 5 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та п. 4 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» у зв'язку із скороченням штатів без оформлення матеріалів для призначення пенсії. 26.12.2016 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою щодо призначення пенсії за вислугою років. Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України від 11.01.2017 року, позивачеві було повідомлено, що згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затверджених постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, призначення пенсій органами Пенсійного фонду України здійснюється на підставі документів, які надаються уповноваженими структурними підрозділами силових міністерств і відомств, на які покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів. З урахуванням зазначеної відповіді Головного управління Пенсійного фонду України 12.07.2017 року позивач звернувся до голови комісії з ліквідації Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області з заявою про надання необхідних документів для призначення пенсії за вислугою років. 28.07.2017 року позивачем було отримано відповідь голови комісії з ліквідації Управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області згідно якої йому було відмовлено в наданні документів для призначення пенсії за вислугою років, у зв'язку з тим, що згідно зі статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам рядового та начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, звільненими з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року, які на день звільнення мають вислугу 23 календарних років і більше. Позивач вважає вказану відмову щодо наданні документів для призначення пестії за вислугою років незаконною та необґрунтованою.

В матеріалах справи містяться заперечення Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції проти вищевказаного позову, в яких зазначено про те, що на теперішній час управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області перебуває в стані ліквідації. Крім того, до Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції заяви щодо підготовки та подання до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області документів для призначення пенсії за вислугу років від позивача не надходило. Таким чином підстави для задоволення позову відсутні.

Дослідивши доводи позовної заяви та заперечень на позов, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 22.08.1998 року по 30.09.2016 року проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України.

Станом на день звільнення вислуга років позивача в календарному обчисленні складає - 20 років і 06 місяців 08 днів, а пільговому - 26 роки і 06 місяців та 21 день, що підтверджується наказом Державної пенітенціарної служби України від 29.09.2016 року.

26.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою щодо призначення пенсії за вислугою років.

Між тим, листом Головного управління Пенсійного фонду України від 11.01.2017 року ОСОБА_1 було повідомлено, що згідно Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб,, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», затверджених постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, призначення пенсій органами Пенсійного фонду України здійснюється на підставі документів, які надаються уповноваженими структурними підрозділами силових міністерств і відомств, на які покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

12.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до голови комісії з ліквідації Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області з заявою про надання документів, необхідних для призначення пенсії за вислугою років.

Згідно листа голови комісії з ліквідації Управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області від 28.07.2017 року ОСОБА_1 було відмовлено в наданні документів для призначення пенсії за вислугою років, у зв'язку з тим, що згідно зі статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам рядового та начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, звільненими з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року, які на день звільнення мають вислугу 23 календарних років і більше.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 N 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1(далі по тексту - Порядок).

Зокрема, пунктом першим встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб.

У відповідності до вказаного Порядку, на уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

Слід зазначити, що як вбачається з позовної заяви та матеріалів справи, позивач фактично отримав відмову у підготовці та наданні документів про призначення пенсії від Голови комісії з ліквідації Управління державної пенітенціарної служби України в Харківській області.

При цьому, зазначаючи відповідачем у справі Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_1 посилається на положення Постанови КМУ від 18.05.2016 року « Про ліквідацію територіальних органів управління Державної пенітенціарної служби та утворення територіальних органів Міністерства юстиції» та зазначає, що відповідач у справі є правонаступником Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області.

В той же час, вказані доводи позивача є хибними, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У вказаному реєстрі відомості про те, що Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції є правонаступником Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області відсутні.

В свою чергу, Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції є самостійною юридичною особою, утвореною на підставі Постанови КМУ від 18.05.2016 року « Про ліквідацію територіальних органів управління Державної пенітенціарної служби та утворення територіальних органів Міністерства юстиції», яка зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 30.09.2016 року.

Слід звернути увагу на те, що позивач звернувся до Голови комісії з ліквідації Управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області з заявою про підготовку та надання документів для призначення пенсії 12.07.2017 року, тоді коли вже було створено такий орган як Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач звертався до Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з аналогічною заявою та йому було надано відмову у здійсненні вказаних дій, що і могло бути підставою для звернення до суду з вказаною позовною заявою про визнання бездіяльності відповідача у справі незаконною та зобов'язання вчинити дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з вимогами частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд звертає увагу на те, що згідно з вищевказаними нормами права особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, у даній адміністративній справі насамперед підлягає встановленню факт порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача з боку відповідача.

З огляду на відсутність факту звернення позивача до Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з заявою та, відповідно, порушення прав чи інтересів позивача з боку відповідача, суд доходить висновку про відсутності підстав для вжиття заходів судового захисту прав та інтересів позивача.

За таких обставин суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 по суті заявлених позовних вимог слід відмовити, оскільки вони є безпідставними та необґрунтованими.

Керуючись статтями ч. 3 ст. 2, ст.ст. 11, 69, 70, 71, 86, 159, 160, 162, 163,254 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя О.П.Сорока