Справа № 821/919/17
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

821/919/17

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

——————————————————————

У Х В А Л А

20 вересня 2017 р.

м.Одеса

Справа № 821/919/17

Категорія: 5.5

Головуючий в 1 інстанції: Кузьменко Н.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Романішина В.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Керівника Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 19 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом Керівника Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області до Михайлівської сільської ради Скадовського району Херсонської області про визнання протиправним та скасування п.3 рішення №119 від 23.12.2016 року, зобов'язання вчинити певні дії, –

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року Керівник Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області звернувся з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати п.3 рішення сімнадцятої сесії сьомого скликання Михайлівської сільської ради Скадовського району №119 від 23.12.2016 року “Про затвердження розміру плати батьками за харчування дітей в комунальному закладі ДНЗ ясла-садку “Сонечко” в частині звільнення від сплати за харчування у розмірі 50% в ДНЗ ясла-садку “Сонечко” батьків або осіб, які їх замінюють, із сімей, що отримують допомогу відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям", дітей-сиріт і дітей позбавлених батьківського піклування, які перебувають під опікою і виховуються в сім'ях; зобов’язати Михайлівську сільську раду Скадовського району Херсонської області вирішити питання щодо встановлення пільгових умов оплати харчування у комунальному закладі дошкільний навчальний заклад ясла-садок “Сонечко” на 2017 рік відповідно до вимог чинного законодавства України, а саме ст. 35 Закону України “Про дошкільну освіту” та Постанови Кабінету Міністрів України від 26.08.2002 року №1243 “Про невідкладні питання діяльності дошкільних та інтернатних навчальних закладів”.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 19 червня 2017 року позовну заяву Керівника Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області до Михайлівської сільської ради Скадовського району Херсонської області про визнання протиправним та скасування п.3 рішення №119 від 23.12.2016 року, зобов'язання вчинити певні дії - повернуто позивачу з доданими до неї документами.

Повернуто позивачу сплачений ним судовий збір у сумі 3200,00 грн. відповідно до платіжного доручення №767 від 15 червня 2017 року.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Керівник Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області в апеляційній скарзі зазначає, що ухвалу винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, у зв’язку з чим просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі статті 108 цього Кодексу позов підлягає поверненню Керівнику Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області як такий, що поданий особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності та особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Цей висновок колегія суддів вважає необґрунтованим виходячи з такого.

Так, за змістом частини 1 статті 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, крім іншого, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Статтями 47, 48 КАС України визначено, що особи, які беруть участь у справі повинні мати адміністративну процесуальну правосуб'єктність.

На підставі частини 3 статті 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо, зокрема, позовну заяву подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності (п.3); позовну заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи (п.4).

Згідно частини 2 статті 60 КАС України, з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, зокрема, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за адміністративним позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду з метою представництва інтересів держави в адміністративному суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру". Невиконання прокурором вимог щодо надання адміністративному суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 108 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України “Про прокуратуру” прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 3 статті 23 Закону України “Про прокуратуру” встановлено, що наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

За правилами частини 4 статті 23 Закону України “Про прокуратуру” наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб'єктом владних повноважень.

Так, суд першої інстанції виходив з того, що прокуратурою належним чином не обґрунтовано підстав для здійснення прокурором представництва інтересів держави у цій справі, зокрема не конкретизовано, чому прокурор звертається до суду із даним позовом про скасування рішення сільської ради про затвердження розміру плати батьками за харчування дітей в комунальному закладі ДНЗ ясла-садку “Сонечко” за наявності органів державної влади, уповноважених на здійснення захисту інтересу держави у даній сфері, а саме Управління праці та соціального захисту населення Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області та Відділ освіти Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області.

Проте, апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Так, керівником Новокаховської місцевої прокуратури в адміністративному позові зазначено підстави для здійснення прокурором є порушення інтереси держави у соціальній та освітній галузі щодо наданих нею гарантій на здобуття дошкільної освіти усіма громадянами та доступність дошкільної освіти, визначених в Основному законі.

Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у встановленні законності при вирішенні суспільно значимого питання гарантування соціального захисту та здобуття дошкільної освіти усіма громадянами та доступність дошкільної освіти.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства у конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 категорично ствердив, що «Правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес» (п.54 рішення).

Так, статтею 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

За змістом частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб’єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Згідно статті 60 КАС України прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до частини 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до пункту 5 рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009 у Конституції України зазначено, що рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду (частина друга статті 144). Цьому конституційному положенню відповідають Закон, у частині десятій статті 59 якого визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку, та інші закони України, зокрема "Про столицю України - місто-герой Київ", згідно з частиною третьою статті 8 якого рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України зупиняються в установленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

В адміністративному позові вказано, що прокурором визначено та встановлено поважні причини, необхідні й достатні дані для представництва інтересів держави, оскільки Михайлівська сільська рада Скадовського району, відповідно до статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» покликана захищати права територіальної громади, а останні порушуються внаслідок неналежного виконання своїх обов’язків вказаним органом місцевого самоврядування прийняття з порушенням норм чинного законодавства рішення щодо встановлення плати за харчування та не прийняття рішення щодо пільгових умов оплати харчування дітей у дошкільному навчальному закладі.

З огляду на викладене, керівник Новокаховської місцевої прокуратури, виконуючи надані законом функції, звернувся до суду з даним адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування пункту 3 рішення Михайлівської сільської ради № 119 від 23.12.2016, та реалізує покладені від імені держави повноваження по захисту державних інтересів і, відповідно до статті 60 КАС України, набувши статусу позивача у справі.

До того ж, висновок суду першої інстанції про наявність органів державної влади, уповноважених на здійснення захисту інтересу держави у даній сфері, а саме Управління праці та соціального захисту населення Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області та відділ освіти Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області суперечить обставинам справи з наступних підстав.

В адміністративному позові прокурор з посиланням на норми статтю 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статтю 5 Закону України «Про охорону дитинства», статтю 19 Закону України «Про дошкільну освіту» зазначив, що органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є відповідач по справі - Михайлівська сільська рада Скадовського району Херсонської області, як орган місцевого самоврядування, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері дошкільної освіти на відповідній території та встановлюють розмір плати за харчування дітей у відповідних навчальних закладах.

Крім того, у позові вказано, що зі змісту частини другої статті 144 Конституції України та частини десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Однак, як зазначено Конституційним Судом України, це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України).

Також у позові зазначено, що передумовою звернення до суду стало те, що Михайлівським сільським головою, як головною посадовою особою територіальної громади відповідного села, не здійснено визначених статтями 42,59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» дій до зупинення оспорюваного рішення та внесення на повторний розгляд відповідної ради із обґрунтуванням зауважень, тобто, не вжито заходів, спрямованих на приведення його у відповідність з вимогами чинного законодавства, а навпаки підписано це рішення, як наслідок рішення набрало чинності.

Водночас орган, який має повноваження щодо перевірки на предмет законності рішень органів місцевого самоврядування та внесення позову щодо оскарження рішень, що суперечать нормам чинного законодавства відсутній, а тому прокурор має законні підстави на звернення до суду із даним позовом та набуває статусу позивача, про що вказано у позові.

Зазначені судом органів державної влади – управління праці та соціального захисту населення Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області та відділ освіти Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області не є уповноваженими на здійснення захисту інтересу держави у даній сфері, оскільки не мають жодних повноважень які б надавали їм можливість вплинути на орган місцевого самоврядування щодо встановлення розміру плати за харчування дітей у дошкільних навчальних закладах чи оскаржувати рішення органів місцевого самоврядування.

Таким чином, прокуратурою належним чином обґрунтовано підстави для здійснення прокурором представництва інтересів держави у цій справі, а тому суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що адміністративний позов на підставі статті 108 КАС України підлягає поверненню.

Оскільки при винесенні ухвали порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, суд апеляційної інстанції, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 204 КАС України, приходить до висновку про скасування оскаржуваної ухвали судді і постановлення нової ухвали з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, –

Апеляційну скаргу Керівника Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області – задовольнити, а ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 19 червня 2017 року – скасувати.

Постановити нову ухвалу з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п’ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: В.Л. Романішин