Справа № 757/56094/16-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

20 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту державної архітектуро-будівельної інспекції у Київській області на постанову Печерського районного суду міста Києва від 15 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту державної архітектуро-будівельної інспекції у Київській області, головного інспектора будівельного нагляду Департаменту державної архітектуро-будівельної інспекції у Київській області Літвінцова Сергія Олександровича про визнання дій протиправними, визнання незаконними, скасування протоколу та постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовом до Департаменту державної архітектуро-будівельної інспекції у Київській області, (далі - відповідач 1), головного інспектора будівельного нагляду Департаменту державної архітектуро-будівельної інспекції у Київській області Літвінцова Сергія Олександровича (далі - відповідач 2) про визнання дій відповідачів щодо прийняття протоколу та постанови протиправними; визнання незаконними та скасування протоколу про адміністративне правопорушення № 2-Л-А-2601/4 від 26.01.2016 року, постанови у справі про адміністративне правопорушення № А-0302/2 від 03.02.2016 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 15 червня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Скасовано постанову № А-0302/2 від 03.02.2016 року по справі про адміністративне правопорушення. В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Печерського районного суду міста Києва від 15 червня 2017 року та постановити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, 26.01.2016 року відповідачем 2 було проведено перевірку позивача з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил на підставі направлення для проведення перевірки № 41.16/02.

Так, за результатами перевірки було складено відповідний акт, у якому зазначено, що позивачем виконано будівельні роботи з будівництва гаража без документу, який надає право на виконання будівельних робіт, тобто з порушенням вимог ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також з відхиленням від будівельних норм, які регулюють відстань від будівлі до межі сусідньої земельної ділянки та до сусіднього житлового будинку - п. 3.25 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

26.01.2016 року відповідачем 2 складено протокол № 2-Л-А-2601/4 про адміністративне правопорушення та винесено припис № С-2601/4 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, у якому зазначено вказані вище правопорушення у сфері містобудівної діяльності та зобов'язано позивача усунути виявлені порушення згідно чинного законодавства в термін до 26.07.2016 року. Також, ним було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № А-0302/2, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ч. 1, 5 ст. 96 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 4 250 грн.

Позивач, вважаючи дії відповідачів щодо складення протоколу та винесення оскаржуваної постанови протиправними, звернувся до суду з позовом про визнання таких дій незаконними, у зв'язку з чим просив суд скасувати протокол та постанову.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, позивач звертався до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області та головного інспектора будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Літвінцова С.О. про визнання протиправними дій, визнання незаконними та скасування протоколу № 2-Л-А-2601/4 від 26 січня 2016 року, припису від № С-2601/4 26 січня 2016 року та постанови № А-0302/2 від 03 лютого 2016 року.

Так, Київський окружний адміністративний суд своєю постановою від 01.07.2016 року

позов задовольнив частково. Визнав протиправними дії щодо складання Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області припису № С-2601/4 від 26 січня 2016 року. Визнав протиправним та скасував припис Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області № С-2601/4 від 26 січня 2016 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Дана постанова набрала законної сили 17.01.2017 року.

З вказаної постанови суду від 01.07.2016 року убачається, що гараж, який був предметом перевірки, позивач побудував у 2007 році, що підтверджується актом від 09.02.2016 року, який склали мешканці будинків 8, 17, 30, 36, по вул. С.Лазо, у місті Фастові.

Жодного доказу на підтвердження будівництва гаража у 2014 році під час перевірки та у судовому засіданні встановлено не було.

Однак, відповідачем під час проведення перевірки не було вчинено жодних дій щодо встановлення фактичної дати побудови гаража.

Разом з тим, в акті перевірки зазначено про порушення позивачем ст. 34 Закону № 3038-VI, який набув чинності у 2011 році. Водночас, судом встановлено, що у 2007 році діяв інший закон, який регулював містобудівну діяльність, а тому підстав для порушення позивачем Закону № 3038-VI не було.

Частиною 1 статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Офіційне тлумачення цього положення надано Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанова № А-0302/2 від 03.02.2016 року у справі про адміністративне правопорушення є протиправною та підлягає скасуванню.

Що стосується доводів апелянта про те, що постанова Київського окружного адміністративного суду від 01 липня 2016 року по справі № 810/585/16 перебуває на розгляді у Вищому адміністративному суді України, а відтак спір у даній справі триває, то колегія суддів вважає з цього приводу зазначити наступне.

У відповідності до частини п'ятої ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно частин другої-третьої ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 254 КАС України, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Таким, чином, колегія суддів зазначає, що оскільки постанова Київського окружного адміністративного суду від 01 липня 2016 року по справі № 810/585/16 була переглянута в апеляційному порядку та залишена без змін, то вона є обов'язковою до виконання на всій території України.

У відповідності до частини другої ст. 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги постанову Київського окружного адміністративного суду від 01 липня 2016 року по справі № 810/585/16.

Відповідно до частини 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з вимог діючого законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не повинен був отримувати дозвіл на виконання будівельних робіт, оскільки такий обов'язок був у нього відсутній на час будівництва гаража (2007 рік).

Таким чином, головним інспектором будівельного нагляду Департаменту державної архітектуро-будівельної інспекції у Київській області Літвінцовим С.О. при винесенні постанови № А-0302/2 від 03.02.2016 року по справі про адміністративне правопорушення безпідставно було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи і судове рішення ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для скасування постанови не убачається.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Департаменту державної архітектуро-будівельної інспекції у Київській області - залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 15 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І. Мєзєнцев

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.