Справа № 826/8614/17
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8614/17 Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда В.І. Суддя-доповідач: Коротких А. Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

18 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі Козуб А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 липня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 липня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції були неповно з'ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Міністерства внутрішніх справ України, в якому позивач просить суд: визнати бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неповернення позивачу вилученого майна у квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 під час обшуку 2-3 грудня 2016 року протиправною; зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України повернути позивачу або уповноваженій ним особі вилучене майна у квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 під час обшуку 2-3 грудня 2016 року.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 статті 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Поряд з цим, п. 2 ч. 3 ст. 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.05.2017 року у справі № 761/9504/17 задоволено клопотання адвоката ОСОБА_4, в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна, яке було вилучене під час обшуку 2-3 грудня 2016 року у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 по матеріалах кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0017777, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 Кримінального кодексу України.

Позивач у позовній заяві зазначає, що 16.06.2017 року у зв'язку з необхідністю узгодження обставин виконання рішення суду, ним подано клопотання слідчому про повернення майна, однак слідчим відмовлено у поверненні речей. Дану відмову мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/26188/17 на підставі клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0001048 на майно, яке було вилучено під час обшуку, накладено арешт.

Також з листа-відмови слідчого відділу поліції № 3 Шевченківського РУ поліції ГУ НП у м. Києві від 04.07.2017 року № 11715/12556-2017 вбачається, що проводити будь-які заходи із повернення арештованого майна без дозволу Генеральної прокуратури України заборонено.

Аналізуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що предметом даного позову є оскарження протиправних, на думку позивача, дій органів досудового слідства, зокрема органів внутрішніх справ та прокуратури, що полягають у неповерненні позивачу вилученого у кримінальній провадженні № 0017777 майна, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 під час обшуку 2-3 грудня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кримінально-процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. (ч. 1 ст. 2 КАС України).

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Вичерпний перелік публічно-правових справ, на які не поширюється юрисдикція адміністративних судів, визначено ч. 3 ст. 17 КАС України, а саме справи: що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; які належить вирішувати в порядку кримінального судочинства; про накладення адміністративних стягнень; щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Кримінально-процесуального кодексу України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції правильно відмовив у відкритті провадження в адміністративній справі.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права. За таких підстав апеляційна скарга залишається без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 199, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 липня 2017 року про відмову у відкритті провадження - без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

Повний текст виготовлено 20 вересня 2017 року.

Головуючий суддя Коротких А. Ю.

Судді: Літвіна Н. М.

Ганечко О.М.