Справа № 804/3636/17
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
19 вересня 2017 рокусправа № 804/3636/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.
суддів: Прокопчук Т.С.
за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року у справі №804/3636/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрально-Чечеловського об`єднаного районного військового комісаріату, Обласної призовної комісії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Дніпропетровський обласний військовий комісаріат, про визнання протиправними дій та скасування рішення,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 12.06.2017 року (т. 1 а.с.79-90), просив визнати протиправними дії службових осіб Центрально-Чечеловського об`єднаного районного військового комісаріату стосовно організації та проведення його призову на строкову військову службу у квітні-травні 2017 року, перешкоджання навчанню на кафедрі військової підготовки (військовому навчальному підрозділі) вищого навчального закладу та направленні на строкову військову службу за призовом у військову частину за командою № 8301; визнати протиправним і скасування рішення Обласної призовної комісії Дніпропетровської області, утвореної відповідно до розпорядження голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 27.02.2017 року №Р-116/0/3-17 відповідно до протоколу №7 від 17.05.2017 року в частині відмови у наданні відстрочки від призову позивачу та підтвердження рішення районної призовної комісії про призов позивача на строкову військову службу у травні 2017 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про те, що він є студентом денної форми навчання вищого навчального закладу Дніпровський національний університет імені Олеся Гончара і навчається на кафедрі військової підготовки Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» за програмою підготовки офіцерів запасу з 01.09.2015 року по 30.08.2017 року. На думку позивача, з часу зарахування до військової кафедри вищого навчального закладу він втратив статус призовника строкової служби та, відповідно до ч. 3, п.5 ч.6 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», набув статусу військовослужбовця. Позивач також вказував про те, що у своїх заявах, адресованих відповідачам, він не порушував питання надання йому відстрочки від призову на строкову військову службу, оскільки є військовослужбовцем, а просив надати можливість закінчити навчання у вищому навчальному закладі, який має у своєму складі кафедру військової підготовки. Спірні дії та рішення відповідачів позивач оскаржив у судовому порядку, вважаючи їх такими, що порушують його права, свободи та інтереси.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, задовольнивши адміністративний позов. На думку апелянта, суд, без будь-якого обґрунтування в оскарженій постанові, виключив із кола учасників процесу Національний гірничий університет з кафедрою військової підготовки Міністерства оборони України, який був зазначений позивачем в адміністративному позові в якості третьої особи на стороні позивача. Також суд у непроцесуальний спосіб відмовив у залученні зазначений вищий навчальний заклад до участі в розгляді справи, що призвело до неповного з`ясування обставин у справі. Крім того, висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав неможливості призову позивача на військову службу зроблений без уточнення виду такої служби, оскільки фактично відбувався призов на строкову військову службу, яку позивач, як він зазначає, не зобов`язаний проходити. Помилковим, на думку апелянта, є і висновок суду про те, що позивач на момент спірних правовідносин перебуває на навчанні у вищому навчальному закладі, який не має статусу військового - Дніпропетровський національний університет ім. Олеся Гончара, проте як з 2015 року позивач навчається на кафедрі військової підготовки Міністерства оборони України Національного гірничого університету, який входить до Переліку вищих навчальних закладів, на базі яких проводиться військова підготовка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.02.2012 року № 48. Апелянт вказує, що судом першої інстанції не визначений характер спору, що виник між сторонами і полягає у невизнанні відповідачами вимог закону щодо правового статусу позивача як особи, яка проходить військову службу, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права.
У судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги.
Від Центрально-Чечеловського об`єднаного районного військового комісаріату до суду надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких відповідач просить залишити оскаржену постанову суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану. Відповідач вказує на те, що позивач проходить на військовій кафедрі військову підготовку, не військову службу, оскільки не є курсантом, він не складав присяги, з ним не укладався контракт. Наявні у справі документи, які подані апелянтом, свідчать про те, що він є призовником, який зобов`язаний був з`явитись за повісткою до військомату. Відстрочка від призову на строкову службу надавалась у зв`язку із навчанням у Національній металургійній академії у 2012 році, проте на цей час підставі для надання позивачу відстрочки відсутні.
У судовому засіданні представник Центрально-Чечеловського об`єднаного районного військового комісаріату та Дніпропетровського обласного військового комісаріату просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, як необґрунтовану та безпідставну.
Обласна призовна комісія, належним чином повідомлена про день, місце і час розгляду справи, до суду уповноваженого представника не направила, про причини неприбуття не повідомила.
Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.
Здійснюючи перевірку оскарженої постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та пред`явлених позовних вимог, колегія суддів керується приписами статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Щодо доводів апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, адміністративний позов ОСОБА_1 , який був поданий до суду 07 червня 2017 року (т.1 а.с.7-16), ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 червня 2017 року залишений без руху (т.1 а.с.45,46). На виконання вимог суду, викладених у зазначеній ухвалі, позивачем 13 червня 2017 року була подана уточнена адміністративна позовна заява (т.1 а.с.79-90). Ухвалою від 14 червня 2017 року суд визнав обставину усунення позивачем недоліків позовної заяви та відкрив провадження в адміністративній справі, одночасно залучивши в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Дніпропетровський обласний військовий комісаріат (т.1 а.с.2). У вступній частині зазначеної ухвали суд визначив склад осіб, які беруть участь у справі позивача ОСОБА_1 , відповідачів Обласна призовна комісія, Центрально-Чечеловський об`єднаний районний військовий комісаріат, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Дніпропетровський обласний військовий комісаріат. Однак, в уточненій адміністративній позовній заяві позивач визначив в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача також Національний гірничий університет з кафедрою військової підготовки Міністерства оборони України, який не був включений судом до складу осіб, які беруть участь у справі.
Частина 2 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язує суддю відкрити провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі. Зазначена стаття не наділяє суд процесуальними повноваженнями по виключенню із складу учасників адміністративного процесу осіб, які були вказані позивачем у позовній заяві.
Зважаючи на те, що процесуальний статус Національного гірничого університету, був визначений позивачем в уточненому адміністративному позові, суд мав повідомити останнього про відкриття провадження у справі в порядку, визначеному частиною п`ятою статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відтак, суд першої інстанції не дотримався вимог процесуального закону, проте, вказані порушення не можуть бути безумовною підставою для скасування оскарженої постанови суду першої інстанції, оскільки необхідність участі Національного гірничого університету у розгляді справи апелянт в апеляційній скарзі та його представник у судовому засіданні обґрунтували необхідністю надання документів, необхідних для правильного встановлення обставин у справі.
Натомість, згідно частини 2 статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача у будь-який час до закінчення судового розгляду, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки.
Апелянтом не надано обґрунтувань того, яким чином рішення у справі може вплинути на права та обов`язки Національного гірничого університету. Окрім того, для з`ясування обставин у справі суд наділений іншими процесуальними інструментами, у тому числі, можливості витребування доказів за клопотанням сторін або з власної ініціативи. Ухвалою від 24 липня 2017 року суд першої інстанції, задовольнивши клопотання сторін, витребував від Національного гірничого університету копії документів на підтвердження, у тому числі, навчання позивача на військовій кафедрі, які були досліджені під час розгляду справи.
З огляду на зазначене, процесуальне рішення суду, яким позивачу відмовлено у залученні до участі в розгляді справи Національного гірничого університету, на думку колегії суддів, права позивача не порушує.
Щодо обсягу та змісту позовних вимог.
Згідно уточненого адміністративного позову, за яким судом першої інстанції було відкрито провадження у справі, ОСОБА_1 просив суд:
- визнати протиправними дії службових осіб Центрально-Чечеловського об`єднаного районного військового комісаріату стосовно організації та проведення його призову на строкову військову службу у квітні-травні 2017 року, перешкоджання навчанню на кафедрі військової підготовки (військовому навчальному підрозділі) вищого навчального закладу та направленні на строкову військову службу за призовом у військову частину за командою № 8301;
- визнати протиправним і скасування рішення Обласної призовної комісії Дніпропетровської області, утвореної відповідно до розпорядження голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 27.02.2017 року №Р-116/0/3-17 відповідно до протоколу №7 від 17.05.2017 року в частині відмови у наданні відстрочки від призову позивачу та підтвердження рішення районної призовної комісії про призов позивача на строкову військову службу у травні 2017 року.
Саме ці вимоги підлягали розгляду судом першої інстанції.
Натомість, зі змісту оскарженої постанови суду першої інстанції вбачається, що судом розглянуті інші позовні вимоги, а саме:
- визнати протиправними дії службових осіб Центрально-Чечеловського об`єднаного районного військового комісаріату та Дніпропетровського обласного військового комісаріату щодо прийняття рішення про відмову у наданні відстрочки від призову та направлення ОСОБА_1 на строкову військову службу за призовом у військову частину за командою №8301, як військовослужбовця строкової служби.
Проте, до Дніпропетровського обласного військового комісаріату позивачем вимоги не пред`являлись, в якості другого відповідача вказаний суб`єкт судом не залучався, про застосування судом першої інстанції статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України та виходу за межі позовних вимог в оскарженій постанові не зазначено. Натомість процесуальний статус Дніпропетровського обласного військового комісаріату був визначений в уточненій позовній заяві позивачем, як третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача, а також останній був залучений до участі в розгляді справи ще і судом в ухвалі про відкриття провадження у справі від 14 червня 2017 року із цим же статусом.
Щодо правильності встановлення судом першої інстанції обставин справи, характеру спірних правовідносин та застосування норм матеріального права.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Обласної призовної комісії Дніпропетровської області, викладеному у протоколі засідання комісії №7 від 17.05.2017 року, рішення районної призовної комісії про призов ОСОБА_1 підтверджено; вирішено призвати на строкову військову службу у травні 2017 року. З 2012 року позивач навчався у Національній Металургійній академії, з якої був відрахований за академічну неуспішність з 17.06.2013 року на підставі наказу № 438 від 17.06.2013 року. Наказом Красногвардійського РВК від 27.11.2012 року № 11 позивачу надано відстрочку від призову до липня 2017 року. Відповідно до витягу з наказу ректора Дніпропетровського Національного університету імені Олеся Гончара від 11.08.2013 року № 1346-с ОСОБА_1 зараховано з 01.09.2013 року студентом першого курсу денної форми навчання за напрямом підготовки «Комп`ютерна інженерія». Згідно довідки кафедри військової підготовки Національного гірничого університету від 18.04.2017 року № 30/п ОСОБА_1 перебуває на навчанні на кафедрі військової підготовки Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» за програмою підготовки офіцерів запасу з терміном навчання з 01.09.2015 - 30.08.2017 р. Відповідно до витягу з наказу ректору Дніпропетровського Національного університету імені Олеся Гончара від 30.06.2017 року № 927-с ОСОБА_1 відраховано з 30.06.2017 року та видано диплом бакалавра.
Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частина 2 статті 1 Закону). Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (частина 3 статті 1 Закону). Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час (частина 9 статті 1 Закону).
Позивач, в обґрунтування позовних вимог, стверджує, що він є особою, яка проходить військову службу у зв`язку із проходженням військової підготовки на кафедрі військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу з 01.09.2015 року по 30.08.2017 рік.
Частиною 6 цієї ж статті Закону визначені види військової служби, якими є: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.
Відповідно до частини 1 статті 8 Закону підготовка громадян України до військової служби включає патріотичне виховання, допризовну підготовку, підготовку призовників з військово-технічних спеціальностей, підготовку у військових оркестрах, військових ліцеях та ліцеях з посиленою військово-фізичною підготовкою, підготовку до вступу у вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів, військову підготовку у вищих навчальних закладах за програмою підготовки офіцерів запасу, фізичну підготовку, лікувально-оздоровчу роботу, підвищення рівня освітньої підготовки, вивчення державної мови.
Згідно статті 11 Закону військова підготовка громадян України за програмою підготовки офіцерів запасу проводиться у вищих військових навчальних закладах та у військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. Військову підготовку за програмою підготовки офіцерів запасу на добровільних засадах проходять громадяни України, які мають або здобувають освітній ступінь вищої освіти не нижче бакалавра, придатні до військової служби за станом здоров`я та морально-діловими якостями. Порядок проведення військової підготовки громадян України за програмою підготовки офіцерів запасу визначається Кабінетом Міністрів України за поданням Міністерства оборони України, погодженим з центральним органом виконавчої влади в галузі освіти і науки. Військова підготовка за програмою підготовки офіцерів запасу включається до навчальних планів вищого навчального закладу як окрема навчальна дисципліна. Програми військової підготовки розробляються згідно з вимогами кваліфікаційних характеристик офіцерів запасу за відповідною військово-обліковою спеціальністю. Порядок розроблення та затвердження кваліфікаційних характеристик офіцерів запасу та програм військової підготовки офіцерів запасу визначається Міністерством оборони України. Громадянам України, які мають освітній ступінь вищої освіти не нижче бакалавра, пройшли повний курс військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу, склали встановлені іспити та атестовані до офіцерського складу, присвоюється відповідне первинне військове звання офіцера запасу. У разі потреби вони за наказом Міністра оборони України підлягають призову для проходження військової служби осіб офіцерського складу. Громадяни України, які не атестовані для присвоєння військового звання офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу і не пройшли строкової військової служби, підлягають призову на строкову військову службу з урахуванням, за можливості, фаху, який вони здобули у вищому навчальному закладі, або за спорідненими військово-обліковими спеціальностями. Перелік військово-облікових спеціальностей, за якими ведеться військова підготовка громадян України за програмою підготовки офіцерів запасу, та обсяги підготовки за такими спеціальностями визначаються за поданням Генерального штабу Збройних Сил України Міністерством оборони України за погодженням з центральним органом виконавчої влади в галузі освіти і науки. Перелік вищих навчальних закладів, на базі яких здійснюється військова підготовка громадян України за програмою підготовки офіцерів запасу, визначається Кабінетом Міністрів України за поданням Міністерства оборони України, погодженим з відповідними центральними органами виконавчої влади. Військові навчальні підрозділи є структурними підрозділами таких вищих навчальних закладів. Рішення про створення, реорганізацію та ліквідацію військових навчальних підрозділів приймається Кабінетом Міністрів України за поданням Міністерства оборони України, погодженим із центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані вищі навчальні заклади.
Порядок проведення військової підготовки громадян України за програмою підготовки офіцерів запасу затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 48 від 01 лютого 2012 року. Наказом Міністерства оборони України та Міністерства освіти і науки України № 719/1289 від 14 грудня 2015 року затверджена Інструкція про організацію військової підготовки громадян України за програмою підготовки офіцерів запасу. Згідно пункту 10 Інструкції відстрочка від призову на строкову військову службу (звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період) громадянам, які проходять військову підготовку, надається на загальних підставах згідно з законодавством.
Отже, з аналізу положень зазначених підзаконних нормативно-правові акти вбачається, що громадяни, які проходять військову підготовку, не автоматично не звільняються від проходження строкової військової служби, проте, ним може бути надана відстрочка від призову.
Позивачу, як студенту Національної Металургійної академії, у 2012 році була надана відстрочка від призову на строкову військову службу.
Згідно частини 10 статті 17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» відстрочка від призову на строкову військову службу для здобуття освіти надається один раз за період навчання, і громадяни призовного віку, відраховані з навчальних закладів за власним бажанням, за невиконання навчального плану, порушення умов контракту або недисциплінованість втрачають право на відстрочку від призову на строкову військову службу незалежно від їх повторного зарахування до того чи іншого вищого навчального закладу або поновлення у вищому навчальному закладі.
Зважаючи на те, що позивач був відрахований за академічну неуспішність з Національної Металургійної академії з 17.06.2013 року на підставі наказу № 438 від 17.06.2013 року, він втратив право на відстрочку від призову на строкову військову службу.
Таким чином, з часу зарахування позивача до військової кафедри військової підготовки Національного гірничого університету відстрочка від призову на строкову військову службу може бути надана йому на загальних підставах.
Згідно пункту 1 статті 17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» відстрочка від призову на строкову військову службу надається призовникам за рішенням районної (міської) призовної комісії відповідно до цього Закону за сімейними обставинами, станом здоров`я, для здобуття освіти та продовження професійної діяльності.
Оскільки позивач правом на надання відстрочки від призову на строкову військову службу у зв`язку із здобуттям освіти скористався та втратив його у зв`язку із відрахуванням з вищого навчального закладу, подальше вирішення питання про надання такої відстрочки відбувається на загальних підставах.
Колегія суддів вважає помилковими доводи апелянта про те, що він, навчаючись на кафедрі військової підготовки, проходить військову службу, оскільки військова підготовка громадян України за програмою підготовки офіцерів запасу Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» віднесена до підготовки громадян України до військової служби. Крім того, згідно Порядку проведення військової підготовки громадян України за програмою підготовки офіцерів запасу затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 48 від 01 лютого 2012 року громадяни, які проходять військову підготовку мають пройти теоретичний і практичний курс навчання, пройти навчальний збір, скласти випускний екзамен, скласти Військову присягу. Після атестації до офіцерського складу їх присвоюється первинне звання молодшого лейтенанту запасу.
Натомість, згідно статті 2 Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджених Указом Президента України № 1153/2008 від 10 грудня 2008 року, визначається порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі. Громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України в добровільному порядку або за призовом. У добровільному порядку громадяни проходять: військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також вищих навчальних закладах, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки. З громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт. Громадяни, які вступили на військову службу за контрактом або за призовом, складають Військову присягу на вірність Українському народу в порядку, визначеному Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України. Громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України. Статус військовослужбовця підтверджується документом, що посвідчує особу. Форма та порядок його видачі встановлюються Міністерством оборони України. Проходження військової служби військовослужбовцем відображається в його особовій справі, яка ведеться у порядку та за формою, встановленими Міністерством оборони України. 3 громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби (навчання).
Зважаючи на те, що між позивачем та Міністерством оборони України контракт на проходження військової служби не укладався, він не складав Військової присяги на вірність Українському народу, йому не видавався документ на підтвердження статусу військовослужбовця, навчання на військовій кафедрі є військовою підготовкою, а не військовою службою.
Статтею 200 цього ж Кодексу передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.
Колегія суддів вважає, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права не призвели до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення. Суд першої інстанції встановив усі обставини у справі, правильно застосував матеріальний закон та дійшов вірного висновку про правомірність дій Центрально-Чечеловського об`єднаного районного військового комісаріату стосовно організації та проведення його призову на строкову військову службу у квітні-травні 2017 року, а також рішення Обласної призовної комісії Дніпропетровської області, утвореної відповідно до розпорядження голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 27.02.2017 року №Р-116/0/3-17 відповідно до протоколу №7 від 17.05.2017 року в частині відмови у наданні відстрочки від призову позивачу та підтвердження рішення районної призовної комісії про призов позивача на строкову військову службу у травні 2017 року. Під час розгляду справи судом не встановлена обставина перешкоджання службовими особами Центрально-Чечеловського об`єднаного районного військового комісаріату навчанню позивача на кафедрі військової підготовки (військовому навчальному підрозділі) вищого навчального закладу, оскільки направлення на строкову військову службу за призовом відповідає вимогам Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
З урахуванням того, що доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскарженій ухвалі, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,-
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року у справі №804/3636/17 - залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.
Головуючий: А.В. Шлай
Суддя: Т.С. Прокопчук
Суддя: С.В. Чабаненко