Справа № 815/4821/17
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

815/4821/17

Справа № 815/4821/17

УХВАЛА

20 вересня 2017 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Андрухів В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Заступника прокурора Одеської області до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Алмалах» про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об’єкта будівництва,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 ст. 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 106 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 КАС України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно п.2 ч.1 ст.106 КАС України, у позовній заяві зазначаються ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 106 КАС України, у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Частиною 4 ст. 105 КАС України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Заступник прокурора Одеської області в порушення вимог п.2 ч.1 ст.106 КАС України, у позові не зазначив позивача по справі та орган в інтересах якого пред’явлено позов.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, заступник прокурора Одеської області просить скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об’єкта, проведену Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області.

Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.60 КАС України, прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

В абзаці 3 ч.2 ст.60 КАС України зазначено, що прокурор, який звертається до адміністративного суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру". Для представництва інтересів громадянина в адміністративному суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, а також письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення ним представництва. Невиконання прокурором вимог щодо надання адміністративному суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 108 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” від 14.10.2014 року №1697-VII, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Заступник прокурора Одеської області в адміністративному позові зазначив, що фактично звернення прокурора із вказаним позовом до суду обумовлене порушенням інтересів держави щодо гарантування останньою дотримання вимог містобудівного законодавства усіма суб’єктами права та відсутністю реагування на виявлений факт порушення законодавства органом, який наділений державою відповідними повноваженнями.

Тобто обґрунтування прокурором наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави фактично зведено до нагляду прокурором за дотриманням вимог містобудівного законодавства усіма суб’єктами права, а це фактично є функцією загального нагляду (нагляду за додержанням і застосуванням законів), яка згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про прокуратуру» на прокуратуру не покладається.

Тому наведене у позові обґрунтування наявності підстав для представництва інтересів держави не можна вважати таким, оскільки виходить за межі функцій прокуратури.

Також заступник прокурора Одеської області зазначив, що чинним законодавством України не визначено суб’єкта контролю за діяльністю інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю, який би мав повноваження щодо усунення зазначених порушень законодавства, окрім того, який є відповідачем у даному позові.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Згідно ч. 1 ст. 41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об’єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Суд зазначає, що відповідно до п. 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року № 698, цей Порядок визначає механізм здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду.

Згідно п. 2 Порядку №698, нагляд здійснюється Держархбудінспекцією через головних інспекторів будівельного нагляду шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок. Перевірки проводяться головним інспектором будівельного нагляду або кількома головними інспекторами будівельного нагляду.

Відповідно до п. 3 Порядку №698, основними завданнями нагляду є: 1) виявлення, припинення та запобігання порушенню уповноваженими органами містобудування та архітектури, визначеними відповідно до статті 13 Закону України “Про архітектурну діяльність”, органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними відповідно до статті 6 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об’єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності; 2) скасування чи зупинення дії рішень, прийнятих з порушенням вимог містобудівного законодавства об’єктами нагляду, зокрема щодо документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів, про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування або анулювання зазначених документів; 3) притягнення посадових осіб об’єктів нагляду до відповідальності відповідно до закону.

Згідно п.3 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 р. № 294

(у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 р. № 408), основним завданням Держархбудінспекції є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а саме: здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських держадміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об’єкти нагляду), під час провадження ними містобудівної діяльності.

Суд зазначає, що заступник прокурора Одеської області в адміністративному позові в обґрунтування наявності підстав для самостійного звернення з позовом до суду вказує, що чинним законодавством України не визначено суб’єкта контролю за діяльністю інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю, який би мав повноваження щодо усунення зазначених порушень законодавства, окрім того, який є відповідачем у даному позові.

Проте, наведені вище норми чинного законодавства свідчать про те, що такий орган наявний і ним є Державна архітектурно-будівельна інспекція України, яка здійснює функції архітектурно-будівельного нагляду за діяльністю об’єктів нагляду.

Тому прокурор в порушення вимог абз. 2 ч.2 ст.60 КАС України, не зазначив у позові орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, а також в порушення ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» попередньо до звернення до суду, не повідомив про це відповідного суб’єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Як зазначено вище, абзацом 3 ч.2 ст.60 КАС України передбачено, що невиконання прокурором вимог щодо надання адміністративному суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 108 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд вважає, що адміністративний позов підлягає залишенню без руху та роз’яснює прокурору, що виявлені недоліки мають бути усунуті шляхом надання до суду виправленої позовної заяви відповідно до п.2 ч.1 ст.106 КАС України, з доказами надіслання її копій сторонам по справі, а також наведенням у позові обґрунтування підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді.

19 вересня 2017 року разом з позовною заявою Заступник прокурора Одеської області надав до суду заяву про забезпечення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 7 ст. 9 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

За таких обставин, у зв’язку з залишенням адміністративного позову без руху, суд до заяви про забезпечення адміністративного позову застосовує за аналогією ст. 108 КАС України.

Керуючись ст.ст. 60, 106, ч. 1 ст. 108, ст.ст. 160, 165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Заступника прокурора Одеської області до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Алмалах» про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об’єкта будівництва та заяву про забезпечення адміністративного позову – залишити без руху.

Надати прокурору для усунення недоліків позовної заяви 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Роз’яснити прокурору, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику з усіма доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом п’яти днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Андрухів