Справа № 815/2215/17
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2215/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Танцюри К.О.,

за участю секретаря Потурнак А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація до Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація (далі ТОВ «ПРОСТОР») звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.05.2016р. №.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначав, що ТОВ«ПРОСТОР» не погоджується з оскарженим податковим повідомленням-рішенням від 11.05.2016р. №, оскільки, на думку позивача, ТОВ «ПРОСТОР» були виконані всі передбачені Податковим кодексом України умови, які надають право платнику податків на формування податкового кредиту з податку на додану вартість у вересні 2014 року. Разом з тим, представник позивача зазначав, що фактично висновок податкового органу щодо нереальності господарської операції між ПП «ТД «Промфоксснаб» та ТОВ«ПРОСТОР» базується на зібраній податковій інформації щодо контрагента позивача, однак, податкова інформація, на думку позивача, не може слугувати доказом наявності факту допущення ТОВ «ПРОСТОР» порушень законодавства України. Також, представник позивача зазначав, що ТОВ «ПРОСТОР» сплачено контрагенту у повному обсязі податок на додану вартість в ціні отриманих товарів, про що вказано у акті перевірки і не заперечується перевіряючими, а наявність накладних і відповідність їх вимогам законодавства України підтверджена актом перевірки.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши що у вересні 2014 року ТОВ «ПРОСТОР» було включено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість від вартості придбаних товарів у ПП «ТД «ПРОМФОКССНАБ» у розмірі 34167,00грн. за договором купівлі продажу №1/09-14 від 01.09.2014р., згідно п.2.3 якого до вартості товару входить його доставка на обєкт, однак документи, що підтверджують факт перевезення товарів до перевірки не надано. Також, представник відповідача зазначав, що ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області було отримано податкову інформацію від 30.06.2015р. №18892/7/15-53-22-05-04 щодо ПП «ТД «ПРОМФОКССНАБ» за звітні періоди декларування податку на додану вартість серпень, вересень 2014 року, січень 2015 року з питань проведення фінансово - господарських операцій з контрагентами за період вересень 2014 року, січень 2015 року, згідно якої відповідач дійшов висновку, що операції ТОВ «ПРОСТОР» по взаємовідносинам з ПП «ТД «ПРОМФОКССНАБ» не є господарською діяльністю підприємства, а зміст встановленої нереальної господарської діяльності полягає у відсутності факту реального придбання ТОВ «ПРОСТОР» ідентифікованого товару у ПП «ТД «ПРОМФОКССНАБ», первинне ведення в обіг якого не підтверджується фактом реального походження цих товарів у попередніх ланках ланцюга нереальних господарських операцій.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У період з 07.04.2016р. по 13.04.2016р. працівниками ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області була проведена виїзна позапланова документальна перевірка ТОВ «ПРОСТОР» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.09.2014р. по 30.09.2014р. під час проведення фінансово-господарських взаєморозрахунків з ПП «ТД «Промфоксснаб» , за результатами якої складено акт перевірки від 20.04.2016р. №2611/15-53-14-03/34319596 (а.с.10-23).

У ході перевірки було встановлено порушення ТОВ «ПРОСТОР» п.198.1, 198.2, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України, у результаті чого завищено податковий кредит з податку на додану вартість у сумі 34166,70грн. за вересень 2014 року.

На підставі зазначених висновків акту перевірки ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.05.2016р. №, яким ТОВ «ПРОСТОР» збільшено суму грошового зобовязання по податку на додану вартість у розмірі 34167,00грн. та визначено штрафні (фінансові) санкції у розмірі 17084,00грн.(а.с.9)

Перевіркою було встановлено, що у вересні 2014 року ТОВ «ПРОСТОР» було включено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість від вартості придбаних товарів у ПП «ТД «Промфоксснаб» у сумі 34167,00грн., однак операції ТОВ«ПРОСТОР» по взаємовідносинам з ПП «ТД «Промфоксснаб» у перевірений період не є господарською діяльністю підприємства у розумінні п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України та по ним відсутній факт реального придбання ТОВ «ПРОСТОР» товару у ПП «ТД «Промфоксснаб».

ТОВ «ПРОСТОР», не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 11.05.2016р. № звернулося до Головного управління ДФС в Одеській області зі скаргою №58 від 23.05.2016р на зазначене податкове повідомлення-рішення.

Рішенням ГУ ДФС в Одеській області від 21.07.2016р. №1583/15-32-10-01-07 податкове повідомлення-рішення від 11.05.2016р. № було залишено без змін, а скарга директора ТОВ «ПРОСТОР» ОСОБА_1 - без задоволення.(а.с.24-27)

ТОВ «ПРОСТОР», не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 11.05.2016р. № та з рішенням ГУ ДФС в Одеській області від 21.07.2016р. №1583/15-32-10-01-07, звернулось зі скаргою до ДФС України.

Рішенням ДФС України про результати розгляду скарги ТОВ «ПРОСТОР» від 27.09.2016р. №20918 залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 11.05.2016р. № та рішення, прийняте за розглядом первинної скарги, а скаргу ТОВ «ПРОСТОР» залишено без задоволення (а.с.28-30).

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до видів діяльності ТОВ «ПРОСТОР» відносяться: Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; Код КВЕД 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; Код КВЕД 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна; Код КВЕД 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; Код КВЕД 73.20 Дослідження кон'юнктури ринку та виявлення громадської думки; Код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний).

Судом встановлено, що 01.09.2014р. між ТОВ «ПРОСТОР» та ПП «ТД «Промфоксснаб» укладено договір купівлі-продажу №1/09-14, відповідно до п.п. 1.1 якого продавець передає у власність, а покупець приймає та сплачує кошти за товар на умовах викладених у п.4.1 в кількості та асортименті відповідно до накладних, які є невідємною частиною договору (а.с.64-65).

Відповідно до п.2.3, 4.2 до вартості товару входить його доставка на обєкт, приймання товару по кількості та якості проводиться покупцем (ТОВ «ПРОСТОР») при отриманні товару від продавця на обєкті покупця.

Позивачем на підтвердження виконання договору купівлі-продажу №1/09-14 від 01.09.2014р. надано: податкові накладні №4 від 25.09.2014р., №5 від 26.09.2014р.,№6 від 29.09.2014р., №7 від 20.09.2014р.(а.с.66-69); видаткові накладні №6 від 25.09.2014р., №7 від 26.09.2014р., №8 від 29.09.2014р., №9 від 30.09.2014р.(а.с.70-73); платіжні доручення №1073 від 15.10.2014р., №1074 від 15.10.2014р, №1075 від 15.10.2014р., №1076 від 15.10.2014р. (а.с.74-77), прибуткові накладні №ПН -0000111 від 25.09.2014р., №ПН-0000090 від 26.09.2014р.,№ПН-0000112 від 29.09.2014р., №ПН-0000113 від 30.09.2014р. (а.с.86-89), заявка на матеріали за вересень 2014 року (а.с.90), накладна на передачу матеріалів у виробництво №КА-0000017 від 30.09.2014р. (а.с.91), довіреність №52 від 30.09.2014р.(а.с.115) щодо будівельних матеріалів.

Згідно п.44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України.

Згідно із п.198.2. ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За нормами Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні №996-ХІУ від 16.07.1999р. бухгалтерський та податковий облік базується на даних первинних документів, які підтверджують здійснення господарських операцій. Згідно визначення, яке наведено у статті 1 Закону України №996-ХІУ, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У статті 9 даного Закону зазначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно до ч. 2 ст. 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.99 року № 996-XIV фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) врегульовано Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (далі Положення).

Відповідно до п. п. 2.1., 2.2 п. 2 Положення №88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

Разом з тим, п. п. 2.4., 2.5 п. 2 Положення №88 передбачено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці первинні документи.

Дотримання наведених вимог дає можливість підтвердити виконання договору. При цьому, складені формально з дотриманням вимог щодо їх оформлення первинні документи мають силу відповідних первинних документів бухгалтерського та податкового обліку лише у разі реального здійснення господарських операцій щодо яких вони складені.

Однак, надані ТОВ «ПРОСТОР» бухгалтерські документи по взаємовідносинам з ПП«ТД «Промфоксснаб» не відповідають вимогам Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88. Так, у видаткових накладних №6 від 25.09.2014р., №7 від 26.09.2014р., №8 від 29.09.2014р., №9 від 30.09.2014р.(а.с.70-73) відсутні дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операцій від ТОВ «ПРОСТОР», а також взагалі встановити факт поставки контрагентом на адресу позивача товару згідно укладеного договору купівлі-продажу.

Разом з тим, у зазначених видаткових накладних не зазначено номер та дату довіреності на представника ТОВ «ПРОСТОР», відповідальної за здійснення господарської операції.

Також, відсутні дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарських операцій згідно наданих ТОВ «ПРОСТОР» на підтвердження виконання договору купівлі-продажу №1/09-14 від 01.09.2014р., прибуткових накладних №ПН -0000111 від 25.09.2014р., №ПН-0000090 від 26.09.2014р.,№ПН-0000112 від 29.09.2014р., №ПН-0000113 від 30.09.2014р. (а.с.86-89), у графі яких «відвантажив» та «одержав» наявний лише підпис, без зазначення прізвища імені та по батькові відповідальних осіб ТОВ «ПРОСТОР» та ПП «ТД «Промфоксснаб».

При цьому, надані представником ТОВ «ПРОСТОР» заявка на матеріали за вересень 2014 року, без дати та номеру (а.с.90) а також накладна на передачу матеріалів у виробництво №КА-0000017 від 30.09.2014р. (а.с.91), не дають змогу ідентифікувати, що зазначений у вказаних документах товар, отриманий саме за договором купівлі-продажу №1/09-14 від 01.09.2014р.

Крім того, представником позивача на підтвердження реальності здійснення господарських операцій та отримання товару від ПП «ТД «Промфоксснаб» у вересні 2014 року надано до суду довіреність №52 від 30.09.2014р. видану начальнику постачання ОСОБА_2 на отримання від ПП «ТД «Промфоксснаб» товарів за рахунком фактурою №3 від 25.09.2014р., №4 від 26.09.2014р., №5 від 29.09.2014р., №6 від 30.09.2014р. (а.с.115), тобто на отримання товару, який згідно наданих позивачем раніше під час зясування офіційних обставин справи видаткових накладних, прибуткових накладних та пояснень, було ніби то отримано до цього, що спростовує реальність зазначених господарських операцій.

Також, представник позивача у підтвердження реальності здійснення зазначених господарських операцій з ПП «ТД «Промфоксснаб» посилається на здійснену оплату товару, однак, сама по собі сплата коштів на користь контрагента не свідчить про реальність господарських операцій.

Таким чином, досліджені в процесі розгляду справи первинні документи не розкривають зміст господарської операції, не підтверджують рух активів позивача, зміни у власному капіталі підприємства та отримання ним реального результату в процесі господарської діяльності із вказаним контрагентом.

Разом з тим, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача в акті перевірки на податкову інформації ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 30.06.2015р. №18892/7/15-53-22-05-04(а.с.120-137), якою встановлено неможливість підтвердження реальності господарських операцій ПП «ТД «ПРОМФОКССНАБ» з питань придбання та подальшої реалізації товарів по ланцюгу постачання та що підприємство здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операції, повязаних з наданням податкової вигоди третім особам, оскільки податкова інформація не є актом перевірки, яким встановлюються порушення та не є належним доказом порушень податкового законодавства з боку позивача, враховуючи індивідуальний характер юридичної відповідальності. Однак, зазначене не спростовує вищезазначені обставини справи та встановлені порушення з боку ТОВ «ПРОСТОР».

Враховуючи обставини, встановлені судом у ході офіційного зясування обставин справи, та надані докази в їх сукупності, суд погоджується з висновком податкового органу про необґрунтоване включення ТОВ «ПРОСТОР» у вересні 2014 року до складу податкового кредиту суми податку на додану варість у загальному розмірі 34167,00 грн., у звязку з не підтвердженням реальності здійснення господарських операцій з ПП «ТД «ПРОМФОКССНАБ» за договором купівлі-продажу №1/09-14 від 01.09.2014р.

Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність у справі належного документального підтвердження фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, суд дійшов до висновку про правомірність прийняття ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області податкового повідомлення-рішення № від 11.05.2016р.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 158 163,167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 18.09.2017р.

Суддя К.О. Танцюра

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Проектно-Споруджувально-Торгівельна Організація відмовити.

18 вересня 2017 року.