Справа № 727/4171/17
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/4171/17

Головуючий у 1-й інстанції: Мамчин П.І.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

14 вересня 2017 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюка Р.В. ,

за участю: секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Лукащука Андрія Васильовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до Шевченківського районного суду м.Чернівці з адміністративним позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 10 липня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивача заперечував щодо задоволення апеляційної скарги і просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 02 квітня 2017 року інспектором роти №2 БУПП в м.Чернівці Маленьким І.В. та 05 квітня 2017 року інспектором роти №3 БУПП в м. Чернівці Тільняком М.В. відносно ОСОБА_4 було складено протоколи про адміністративне правопорушення серії АА №157118 та серії АА №157648.

Протоколом серії АА №157118 встановлено, що ОСОБА_4 02.04.2017 року працюючи касиром-оператором державних лотерей надавала інтернет-послуги у закладі ТОВ «Спорт-Лото» за адресою м.Чернівці вул.Комарова, 30-б після 22 години.

Відповідно до протоколу серії АА №157648, 05.04.2017 року о 02:10 год. ОСОБА_4, працюючи касиром-оператором державних лотерей надавала інтернет-послуги у закладі ТОВ «Спорт-Лото» за адресою м.Чернівці вул.Комарова, 30-б з порушенням режиму роботи установи.

13 квітня 2017 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №3 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.155 КпАП України у вигляді штрафу 459 грн.

Вважаючи вказану постанову незаконною, позивач оскаржила її в судовому порядку.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.155 ч.3 КпАП України, а тому оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на слідуюче.

Згідно частини l статті 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1 - 104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частинами першою та другою статті 152-1, частиною першою статті 154, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, статтями 156-1, 156-2, 159, статтею 175-1 (за) порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 186-1,189, 189-1,196,212-1 цього Кодексу.

Відповідно до статті 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадові особи встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають фукнкції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючим в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколу про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 155 КпАП України передбачено, що порушення правил торгівлі, виконання робіт і надання послуг працівниками торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, громадянами, які займаються підприємницькою діяльністю тягне за собою накладення штрафу від одного до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 3 статті 155 КпАП України, дії, передбачені частинами першою та другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, тягнуть за собою накладення штрафу від п'яти до двадцяти семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 30 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать і делеговані повноваження, зокрема, встановлення за погодженням із власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності.

За правилами частини 9 статті 6 Закону України "Про державні лотереї в Україні" від 06.09.2012 року № 5204-VI, органи місцевого самоврядування та місцеві органи виконавчої влади зобов'язані сприяти розвитку і поширенню державної лотереї на відповідних територіях.

Відповідно до частини 5 статті 9 вказаного Закону, розповсюдження державних лотерей фізичними та юридичними особами відповідно до укладених з оператором державних лотерей договорів не потребує будь-яких дозволів.

Розповсюдження державних лотерей здійснюється будь-де на території України та у будь-який спосіб, не заборонений законодавством. Розповсюджувачі державних лотерей самостійно обирають місця для такої діяльності.

Таким чином, з аналізу вищезазначених правових норм вбачається, що саме органи місецвого самоврядування повинні погоджувати з суб'єктами господарювання зручний для них режим роботи, а не навпаки та окрім того, зобов'язані сприяти розвитку і поширенню державної лотереї. Слід також зазначити, що стаття 30 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР не надає відповідачу будь-яких повноважень на видачу дозвільних документів.

Також, як встановлено з наявного в матеріалах справи додатку №1/538 до договору №1730/02 від 12 листопада 2016 року укладеного між підприємством з 100% іноземними інвестиціями "Українська Національна Лотерея" та ТОВ "СПОРТ-ЛОТО" на виконання вищезазначеного договору сторони погодилися з місцями розташування десяти лотерейних терміналів за адресою м.Чернівці по вул. Гагаріна, 21 (а) з режимом роботи--цілодобово.

Таким чином, вищезазначене свідчить, що діяльність позивача здійснювалася у часових межах встановленого режиму роботи, який був обумовлений в договорі між підприємством "Українська Національна Лотерея" та ТОВ "СПОРТ-ЛОТО".

При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, Правила торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року N 833 не містять зобов'язання щодо узгодження режиму роботи працівниками суб'єкта господарювання з органом місцевого самоврядування.

З аналізу наведених законодавчих норм убачається, що у виконавчих комітетів місцевих рад відсутні повноваження щодо встановлення режиму роботи підприємств, установ, організацій, які не належать до комунальної власності, без погодження такого режиму із власником.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016 року у справі № 357/9874/15-а.

Отже, судова колегія, переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з статтею 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 липня 2017 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 21 вересня 2017 року.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Мельник-Томенко Ж. М. Ватаманюк Р.В.