Справа № 569/3371/17
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Першко О.О.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"21" вересня 2017 р. Справа № 569/3371/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "15" травня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії в раніше призначеному розмірі, починаючи з 01 вересня 2016 року ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення основного розміру його пенсії з 67% грошового забезпечення на 62% грошового забезпечення; зобов'язати відповідача встановити йому основний розмір пенсії 67% грошового забезпечення з 01 вересня 2016 року та здійснити відповідний перерахунок з виплатою йому недоплачених сум.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 15 травня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_3 з 67% грошового забезпечення на 62% грошового забезпечення.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області встановити йому основний розмір пенсії 67% грошового забезпечення з 01 вересня 2016 року.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3, починаючи з 01 вересня 2016 року, виходячи із основного розміру пенсії 67% грошового забезпечення.

Стягнуто з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору в розмірі 640,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області звернулося до суду з апеляційною скаргою в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував, що військово-медичною комісією не було прийнято рішення про непридатність позивача до служби в поліції. Крім того, подані військово-лікарській документи не містять в собі інформацію про непридатність до служби в поліції, як це передбачено п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію".

Заслухавши доповідь головуючого судді по справі, перевіривши правильність висновків суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

ОСОБА_3 з 29.11.1993 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 року в органах Національної поліції України. 29.04.2016 року наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області №73 о/с. він був звільнений зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу) (а.с.13).

З вказаного наказу вбачається, що вислуга років позивача на 29.04.2016 року складає 24 роки 09 місяців 22 дні.

З 30.04.2016 року позивачу було призначено пенсію за вислугу років у розмірі 67% грошового забезпечення.

З 01.09.2016 року розмір його пенсії було зменшено до 62% грошового забезпечення.

28.02.2017 року позивач звернувся із заявою до відповідача про відновлення йому попереднього розміру пенсії, яка була призначена 30 квітня 2017 року.

Листом № Т-161/02-4-15 від 15 березня 2017 року відповідач відмовив позивачу у відновленні раніше призначеної пенсії, посилаючись на те, що оскільки у свідоцтві про його хворобу не міститься інформація про непридатність до служби в поліції, тому пенсійну справу, починаючи із 01.09.2016 року приведено у відповідність до норм діючого законодавства та визначено розмір пенсії 62% грошового забезпечення (а.с.31).

Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про протиправність дій пенсійного органу щодо зменшення грошового забезпечення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262 від 09.04.1992 року визначено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за вказаним Законом за наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв"язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до пункту «а» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України від 2 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

На час проходження позивачем медичного огляду у ВЛК ДУ "ТМО МВС України по Рівненській області", уповноваженням органом на проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ є військово-лікарської комісії в системі МВС України.

Діяльність такої військово-лікарської комісії в системі МВС України визначається Положенням про діяльність військово-лікарської комісії та Порядком проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України № 85 від 06.02.2001 р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2001 р. за № 164/5355 (надалі по тексту рішення - Порядок № 85 та Положення про діяльність військово-лікарської комісії № 85).

Відповідно до п.1.2 Положення про діяльність військово-лікарської комісії № 85, військово-лікарська комісія це спеціальні органи в складі лікарів-спеціалістів, які створюються в системі Міністерства внутрішніх справ з метою проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду кандидатів на службу, осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і членів їх сімей, військовослужбовців внутрішніх військ МВС України осіб цивільної молоді, які бажають вступити до навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ, Міністерства оборони України, курсантів і слухачів навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і колишніх військовослужбовців.

Зі змісту п.1.1 Порядку № 85 вбачається, що медичний огляд проводиться згідно з пунктом 1.2 Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України з метою визначення: придатності кандидатів за станом здоров'я, фізичним розвитком, а для окремих видів службової діяльності за індивідуальними психофізіологічними особливостями до служби в органах внутрішніх справ на посадах рядового й начальницького складу, з урахуванням вимог пункту 1.43 цього Порядку.

Пунктом 2.12 Положення про діяльність військово-лікарської комісії № 85 визначено, що у складі військово-лікарської комісії в системі МВС України діють Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК) МВС України, ВЛК Головного управління МВС України в Криму, м.Києві, Київській області, Управління МВС України в областях та м.Севастополі.

За результатами медичного огляду осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ ВЛК виносять такі постанови: "Придатний до військової служби"; "Придатний до військової служби. Непридатний на посаду" (вказану в направлені відділу роботи з особовим складом та згідно з Таблицею вимог до індивідуальних психофізіологічних особливостей); "Обмежено придатний до військової служби"; "Потребує звільнення від виконання службових обов'язків (занять), відпустки за станом здоров'я; "Непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час"; "Непридатний до військової служби зі зняттям з військового обліку" (п.п.1.63.5 п.1.63 Порядку № 85).

Згідно з п.1.117 Порядку № 85 свідоцтво про хворобу складається: у мирний час на осіб рядового й начальницького складу, визнаних не придатними до військової служби зі зняттям з військового обліку, не придатними для військової служби в мирний час, з обмежено придатними у воєнний час, обмежено придатними до військової служби, на курсантів та слухачів навчальних закладів МВС, визнаних не придатними до подальшого навчання за станом здоров'я.

Судом встановлено, що за результатами проходження позивачем медичного огляду, військово-лікарською комісією ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" було видано свідоцтво про хворобу № 37/32 від 30.03.2016 року. Зі змісту копії якого вбачається, що позивач визнаний "обмежено придатний до військової служби" (а.с.14-15).

Нормативні акти, що регламентують діяльність військово - лікарських комісій містять чіткі приписи щодо форми та змісту прийнятих ними рішень за результатами медичного огляду осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ на предмет їх придатності за станом здоров'я до подальшої служби в органах внутрішніх справ.

З наведеного слідує, що ВЛК ДУ "ТМО МВС України по Рівненській області" є уповноваженим органом на проведення медичного огляду осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ-поліції з метою визначення їх придатності за станом здоров'я до служби в органах внутрішніх справ. Видане позивачу свідоцтво про хворобу є рішенням військово-лікарської комісії, прийняте у межах повноважень та у спосіб визначений нормативними актами, що регламентують діяльність таких комісій, яке підтверджує непридатність позивача за станом здоров'я до служби в органах внутрішніх справ - поліції.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що органи пенсійного фонду не наділені повноваженнями стосовно контролю за органами внутрішніх справ на предмет перевірки обставин з приводу наявності правових підстав для звільнення працівників поліції.

На час розгляду справи наказ ГУНП в Рівненській області № 73 о/с від 29.04.2016 р. про звільнення полковника поліції ОСОБА_3 зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" є чинним, спори з приводу скасування обумовленого наказу відсутні.

Відтак, у відповідача відсутні правові підстави щодо неврахування пункту «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та наказу про звільнення позивача на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" при визначенні розміру пенсії.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії, призначеної позивачу, з 67% грошового забезпечення до 62% є неправомірними, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, не впливають на правомірність висновків суду, оскільки дублюють заперечення на позов, які подавались суду першої інстанції, були враховані ним при вирішення справи по суті, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "15" травня 2017 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вул. Короленка, 7,м. Рівне,33028

4-представник позивача ОСОБА_5 АДРЕСА_2 - ,