Справа № 826/22392/15
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року м.Київ К/800/19965/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Черпіцька Л.Т.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2016 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТНК-Індастріз Україна» до Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, карток відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТНК-Індастріз Україна» звернулося з адміністративним позовом до Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України, у якому просило визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 15 червня 2015 року №903010001/2015/000001/2, від 19 червня 2015 року №903010002/2015/000002/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15 червня 2015 року №903010001/2015/00001, від 19 червня 2015 року №903010002/2015/00001.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав про безпідставність винесення відповідачем рішень про коригування митної вартості товарів та визначення митної вартості за другорядним методом, оскільки ним надано всі необхідні документи для визначення митної вартості товару за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Вважав прийняті відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними і необґрунтованими.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2016 року, адміністративний позов задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано рішення Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України про коригування митної вартості товарів від 15 червня 2015 року №903010001/2015/000001/2, від 19 червня 2015 року №903010002/2015/000002/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15 червня 2015 року №903010001/2015/00001 та від 19 червня 2015 року №903010002/2015/00001.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2016 року задоволено частково апеляційну скаргу Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2016 року в її резолютивній частині змінено, замінено в абз.2 фразу «рішення Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України» на «Рішення Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України в особі її структурного підрозділу Митного посту «Київ - енергетичний»»; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

При винесенні рішень про задоволення позову суди попередніх інстанцій виходили із надання позивачем митному органу всіх передбачених чинним законодавством документів, необхідних для визначення митної вартості ввезеного товару, та обґрунтованості вимог щодо скасування рішень про коригування митної вартості та картки відмови.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, Енергетична митниця ДФС звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати судові рішення, прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У касаційній скарзі зазначає, що подані позивачем до митного оформлення документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості. Вказує про правомірність визначення митницею митної вартості із застосуванням другорядного методу із обґрунтуванням неможливості застосування основного методу визначення митної вартості товару.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТНК-Індастріз Україна» у поданих запереченнях просить касаційну скаргу залишити без задоволення, судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ТНК-Індастріз Україна» - ТОВ «Брок-Енерджі» з метою митного оформлення товару (бензин неетильований марки АИ-95-К5 по ГОСТ 32513-2013; торгівельна марка відсутня; виробник: ЗАО «Рязанская нефтеперерабатывающая компания»; країна виробництва RU), ввезеного на підставі укладеного з НК «Роснефть» (Росія) контракту від 30 жовтня 2014 року №100014/10663К, надано на митний пост «Київ-енргетичний» Енергетичної митниці ДФС електронні митні декларації від 15 червня 2015 року №/2015/000004 та від 19 червня 2015 року №903010002.2015.000009, у яких митна вартість товару визначена з використанням основного методу визначення митої вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Для митного оформлення товарів декларантом подано митному органу: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 26 лютого 2015 року 3100/2012/0000095; накладну УМВС від 09 червня 2015 року №АЦ314478; рахунок фактуру (інвойс) від 10 червня 2015 року №; рахунок-проформу від 04 червня 2015 року №1083; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 26 травня 2015 року №030; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 30 жовтня 2014 року №100014/10663К; некласифікований внутрішній договір (контракт) від 09 лютого 2015 року №0019ПЦ; договір про надання послуг митного брокера від 01 січня 2015 року №0018ПЦ; сертифікат відповідності (орган із сертифікації) від 14 травня 2015 року №UА1.185.0025122-15; декларацію про відповідність від 14 травня 2015 року №00470; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару від 09 червня 2015 року №2719; декларацію про походження товару від 04 червня 2015 року №1083; звільнення від сплати додаткового імпортованого збору №06; копію митної декларації країни відправлення від 05 червня 2015 року №10006120/050615/0001647; інші некласифіковані документи.

Під час здійснення митного контролю наданих декларантом на підтвердження митної вартості документах митним органом встановлено, що вони містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: згідно ст.15 Угоди про застосування статті VІІ Генеральної угоди з тарифів та торгівлі 1994 року покупець та продавець підпадають під ознаки пов'язаних між собою осіб, у зв'язку з чим електронним запитом запропоновано декларанту надати додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; прайс-листи виробника товару; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експортною організацією, та інформацією біржових організацій про вартість товару або сировини; виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Позивач у листах від 15 червня 2016 року за вих. №15/06/15 та від 19 червня 2016 року №19/16 зазначив про відсутність необхідності надання додаткових документів, що витребувані митним органом, у зв'язку з тим, що наданими до електронних митних декларацій від 15 червня 2015 року №903010001/2015/000004 та від 19 червня 2015 року №903010002.2015.000009 документами митна вартість товарів повністю підтверджується. Крім того, повідомлено про неможливість надання виписки бухгалтерської документації, виписки з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України, оскільки митне оформлення вантажу не проведено.

Митним постом «Київ-енергетичний» Енергетичної митниці ДФС, у зв'язку з ненаданням декларантом повного пакету документів для підтвердження заявленої митної вартості, прийняті рішення про коригування митної вартості товару від 15 червня 2015 року №903010001/2015/000001/2 та від 19 червня 2015 року №903010002/2015/000002/2, відповідно до яких митну вартість визначено за другорядним методом, та видано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 15 червня 2015 року №903010001/2015/00001, від 19 червня 2015 року №903010002/2015/00001.

У гр.33 вказаних рішень зазначено, що метод визначення митної вартості за ціною договору не може бути застосовано у зв'язку з неподанням додаткових документів. Метод визначення за ціною договору щодо ідентичних товарів не може бути застосований, оскільки декларантом не надано (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо ціни на ідентичні товари. У відповідності до вимог ч.5 ст.55, ч.4 ст.57 Митного кодексу України проведено процедуру консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявною у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Результати проведеної консультації наведено у електронному повідомленні, направленому декларанту. Митна вартість товару визначена за ціною договору щодо подібних товарів з урахуванням інформації про біржові котирування Platts на бензини моторні, а також цінової інформації ДФС, на рівні 715 дол. США/т (МД від 10 червня 2015 року №903060000/2015/000003). При прийнятті даного Рішення застосовано Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом Держмитслужби України від 13 липня 2012 року №362.

Відповідно до ст.ст.49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ч.1 ст.51, ч.1 ст.52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 Митного кодексу України, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною ч.5 ст.54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 2 та 3 ст.58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України.

Судами попередніх інстанції обґрунтовано відхилені посилання відповідача на неподання декларантом в повному обсязі витребуваних документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, яка підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів в повному обсязі, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

На підстави викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанцій, що позивачем подано до митниці належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Рішення судів попередніх інстанцій щодо скасування рішень митного органу про коригування митної вартості товарів та карток відмов в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є правильними та підлягають залишенню без змін.

Доводи касаційної скарги збігаються з доводами, викладеними у запереченнях проти позову та апеляційній скарзі, досліджувалися судами з наданням їм належної правової оцінки, встановлених обставин справи та висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2016 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених ст.ст.237 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді