Справа № 808/3837/16
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2017-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року (16 год. 03 хв.)Справа № 808/3837/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О., за участю секретаря судового засідання Феснк А.В., за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор»

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Запоріжтрансформатор» (надалі позивач або ПАТ «Запоріжтрансформатор») звернулося до суду із адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (надалі відповідач або Офісу ВПП ДФС) в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 11.07.2016 №, №, №, №, №, №.

В адміністративному позові (т.1, а.с.3-7) зазначено, що фахівцями Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ «Запоріжтрансформатор» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, за результатами якої складено акт №49/28-04-14-00/00213428 від 23.06.2016. За наслідками перевірки відповідач надіслав позивачу податкові повідомлення-рішення: №, №, №, №, №, №, які позивач вважає, прийнятими незаконно. В п.3.1.2 розділу 3.1 акту перевірки зазначено, що на порушення абз.б) пп.140.1.2 п.140.1. ст.140 Податкового кодексу України, ПАТ «ЗТР» безпідставно віднесено до складу витрат нараховані компанії «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» роялті у періоді з 04.04.2014 по 31.12.2014, так як компанія «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» не є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) роялті по договору про надання права використання ноу-хау та з 04.04.2014 ОСОБА_4 (бенефіціаром) відмовлено у праві отримувати плату за використання ноу-хау Компанії, в результаті чого підприємством завищено витрати на збут за 2014 рік у сумі 3078790,00 грн. Відповідно Договору на надання невиключної ліцензії на використання обєкта промислової власності (винаходу), який охороняється патентом РФ, укладеного між ПАТ «ЗТР» та компанією «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» та зареєстрованого Федеральною службою з інтелектуальної власності 06.12.2012 під номером РД0114653, компанія «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» надала ПАТ «ЗТР» на строк дії договору невиключну ліцензію на використання винаходів, які охороняються патентами; до договору застосовується законодавство РФ. Відповідно Договору на надання права використання ноу-хау від 28.07.2016 №165, укладеного між ПАТ «ЗТР» та компанією «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед», компанія «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» надала ПАТ «ЗТР» невиключне право використання ноу-хау шляхом виконання в строк освоєння ноу-хау науково-дослідницьких, дослідно-конструкторських та технологічних робіт, формалізація їх результатів у вигляді документації, передачі такої документації, консультування з ноу-хау, а ПАТ «ЗТР» прийняло зобовязання на протязі дії договору здійснювати періодичні платежі за використання ноу-хау; до договору застосовується законодавство України. На цей час як Договір на надання невиключної ліцензії на використання обєкта промислової власності (винаходу), який охороняється патентом РФ від 06.12.2012 №РД0114653, так і Договір на надання права використання ноу-хау від 28.07.2006 №165 діють, у встановленому порядку ані сторонами, ані третіми особами, в тому числі державними органами, не визнані недійсними та не розірвані. Договори з вказаним нерезидентом не передбачають умови, за якої грошові кошти, перераховані за договором як оплата за отримані права, повинні в подальшому перераховуватися іншій особі, яка не є учасником договору. У випадку позивача це правило виконується повністю, оскільки компанія «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» купила у ОСОБА_4 технології з виробництва керуємих шунтуючих реакторів, які опосередковані шляхом патентування винаходів та формалізації ноу-хау. Той факт, що компанія «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» купила ці технології у розстрочку або розраховується за них іншим способом, відмінним від одноразового платежу, не скасовує її статус як бенефіціарного (фактичного) отримувача (власника) доходу у розумінні п.103.3 ст.103 Податкового кодексу України.

З листа компанії «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» від 30.05.2016, що надавався податковому органу при проведенні перевірки, вбачається, що дохід, який виплачувався ПАТ «ЗТР» на користь компанії «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед», залишався в її розпорядженні та використовувався на власний розсуд, а відповідно до умов п.9.6 Договору, укладеного між компанією «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» та ОСОБА_4 на виконання науково-дослідних, дослідно-конструкторських та технологічних робіт та надання консультаційних послуг від 05.07.2006: «Без шкоди для інших умов цього Договору, у випадку розірвання цього договору Покупець зберігає право на невиключне використання Ноу-хау, Документації та Конфіденційної інформації, отриманих ним на момент розірвання договору». Висновками арбітражного суду м.Москви по справі №А40-211884/14, на яке посилається відповідач встановлено, що ОСОБА_4 продав ноу-хау компанії «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» та з 14.04.2014 договір розірвано. При цьому про те, що компанія «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» втратила невиключне право використання Ноу-хау через розірвання договору у вказаних рішеннях не йдеться. Отже, перевіряючі дійшли хибного висновку про те, що компанія «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» не є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу, а є номінальним утримувачем, посередником між винахідником ОСОБА_4 та ПАТ «ЗТР». Предметом судової справи арбітражного суду м.Москви №А40-211884/14 був спір між ОСОБА_4, автором винаходів та ноу-хау з керуємих шунтуючих реакторів, та компанією «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед», повязаний із несплатою цією компанією платежів за договором на виконання науково-дослідницких, дослідно-конструкторських та технологічних робіт та надання консультацій від 05.07.2006.

В пп.1 п.3.1.2 розділу 3.1 акту перевірки зазначено, що на порушення п.4.1 ст.44, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.8 ст.138 Податкового кодексу України ПАТ «ЗТР» завищено витрати, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування, по взаємовідносинах з ТОВ «Лідергаз» на загальну суму 3551661,00 грн. Приймаючи рішення про відсутність реально вчинених господарських операцій з постачання газу з ТОВ «Лідергаз» та ТОВ «Українська нафто-газова компанія», податковий орган використовував отримані в ході перевірки дані, зокрема, відомості про вчинення кримінального правопорушення, що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочатих кримінальних провадженнях, в тому числі протоколів допиту свідків щодо непричетності до створення підприємств та ведення їх фінансово- господарської діяльності. При цьому податковим органом не враховано, що ПАТ «Запоріжтрансформатор» та його контрагенти є окремими субєктами права зі статусом юридичної особи, а відтак є окремими платниками податків. Факт поставки природного газу за договором на постачання природного газу №ЛН/13-163 від 16.05.2013, укладеним між ПАТ «ЗТР» та ТОВ «Лідергаз», підтверджується первинною бухгалтерською документацією. Оплата вартості природного газу здійснена підприємством на підставі платіжних доручень. Господарська операція по придбанню природного газу від ТОВ «Лідергаз» відображена у бухгалтерському обліку ПАТ «ЗТР». Придбаний у ТОВ «Лідергаз» природний газ повністю використаний у господарській діяльності підприємства, у виробництві. Факт поставки природного газу за договором купівлі-продажу №ПН/13-409 від 24.07.2013 укладеним між ПАТ «ЗТР» та ТОВ «Українська нафто-газова компанія» підтверджується первинною бухгалтерською документацією. Господарська операція по придбанню природного газу від ТОВ «Українська нафто-газова компанія» відображена у бухгалтерському обліку ПАТ ЗТР. Придбаний у ТОВ «Українська нафто-газова компанія» природний газ повністю використаний у господарській діяльності підприємства у виробництві. Посилаючись на протоколи допиту ОСОБА_5 як директора ТОВ «Українська нафто-газова компанія», податковий орган не зауважив на те, що у кримінальному провадженні №0000174 задоволено клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.1 ст.205 КК України. Щодо взаємовідносин з ТОВ «Лідергаз» податковий орган посилається на заяву ОСОБА_6, який нібито вказує, що від імені керівника ТОВ «Лідергаз» повноважень не здійснював, документів, що стосуються державної реєстрації та ведення господарської діяльності не складав та не підписував. Проте, податковим органом не враховано, що в періоді взаємовідносин ПАТ «ЗТР» з ТОВ «Лідергаз» документи від імені вказаного підприємства складались та підписувались, в тому числі ОСОБА_7, який діяв як директор підприємства. Взаємовідносини ТОВ «Лідергаз» з контрагентами з питань постачання газу досліджені судом при розгляді справи №816/3080/14, та встановлено, що договір, акт приймання-передачі природного газу та акт звіряння взаємних розрахунків підписані директором ТОВ «Лідергаз» ОСОБА_7, відомості про якого, як керівника ТОВ «Лідергаз», були наявні у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Податкові накладні ТОВ «Лідергаз» підписані ОСОБА_8, яка на час спірних відносин обіймала посаду головного бухгалтера товариства, маючи повноваження на підписання фінансових, звітних та інших документів від імені ТОВ «Лідергаз», що підтверджено інформацією у листі ДПІ у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві №9480/9/26-50-10-07 від 12.09.2014 та податковими деклараціями ТОВ «Лідергаз» за червень-липень 2013 року.

Як встановлено в судовому порядку з пояснень ОСОБА_7, не вбачається, що ТОВ «Лідергаз» не здійснювло господарської діяльності (Ухвала Вищого адміністративного суду України від 02.02.2016 у справі №К/800/62216/14). В акті перевірки відповідачем не доведені факти несумісності предмету правочину з напрямом господарської діяльності ПАТ «Запоріжтрансформатор». В пп.3.5.2.1 п.3.5.2 розділу 3.5 акту перевірки встановлено порушення вимоги пп.«б», «г», «ґ» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, п.3.1 розділу 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом ДПАУ від 24.12.2010 №1020, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2011 за №46/18784. На виконання вищевказаних норм закону ПАТ «ЗТР» своєчасно подано до СДПІ по роботі з ВПП у м.Запоріжжі податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платника податку і сум утриманого з них податку. За наслідками виправлення помилок, ПАТ «ЗТР» подані до податкової уточнюючи податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (ф. №1ДФ), в яких виправлені помилки, самостійно виявлені платником податків, а саме, здійснено внесення змін до ідентифікаційних номерів фізичних осіб - платників податку, скасування дати звільнення працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, виправлення виплачених сум доходу та перерахованих сум податку (ПДФО) при нарахуванні дивідендів, до проведення перевірки органом державної податкової служби. Оскільки ПАТ «Запоріжтрансформатор» було своєчасно подано до податкового органу відповідну звітність, самостійно усунуто виявлені помилки, які не стосуються сумарних показників сум доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, сум утриманого з них податку, у звязку з чим бюджет не зазнав втрат, вважаємо необгрунтованим та недоведеним висновок податкового органу про порушення ПАТ «Запоріжтрансформатор» вимог податкового законодавства.

З висновками, викладеними фахівцями податкової служби стосовно порушень ПАТ «ЗТР» вимог пп.14.1.206 п.14.1 ст.14, п.103.2 ст.103, п.120.1 ст.120, п.160.1, п.160.2 ст.160 п.152.8 ст.152 Податкового кодексу України, підприємство не згодне з наступних підстав.

Як вбачається з ОСОБА_9 перевірки, перевіряючим органом встановлено, що BONDLINE OU, резидент Естонії, не є власником суден, які здійснювали транспортування трансформаторів та реакторів виробництва ПАТ «ЗТР», з огляду на що податковий орган доходить висновку, що BONDLINE OU отримувало доходи не від здавання в оренду порожніх морських або повітряних суден, а як проміжна ланка. При цьому відсутність у нерезидента, на користь якого здійснюється виплата доходу, права власності на майно, яке є предметом оренди, не може обумовлювати відсутність статусу фактичного (бенефіціарного) власника доходу у отримувача винагороди за користування таким майном. Орендодавцями можуть виступати не тільки власники майна, а й інші особи, які мають майнові права щодо цього майна та уповноважені на це власником. Відсутність права власності на майно не позбавляє уповноважену особу отримати дохід від такого майна. Власник може передати майнові права іншій особі, а ця уповноважена особа може отримувати дохід від цього майна, у тому числі від надання його у строкове платне користування. У ПАТ «ЗТР» наявні довідки, які підтверджують у BONDLINE OU статус резидента Естонії, з якою укладено конвенцію про уникнення подвійного оподаткування. Договори з вказаним нерезидентом не передбачають умови, за якої грошові кошти, перераховані за договором як орендна плата, повинні в подальшому перераховуватися іншій особі, яка не є орендодавцем за договором. Наведені обставини підтверджують, що BONDLINE OU є кінцевим одержувачем грошових коштів від ПАТ «ЗТР». Договори, укладені ПАТ «ЗТР» з BONDLINE OU, не є договорами комісії, доручення та агентськими договорами, а як наслідок ПАТ «ЗТР» при оподаткуванні платежів, які сплачувалися на користь нерезидентів, може застосовувати положення ст.103 Податкового кодексу України і міжнародних договорів України про уникнення подвійного оподаткування. Висновки податкового органу про необхідність до правовідносин, які виникли між сторонами, застосовувати приписи абз.2 п.103.3 ст.103 Податкового кодексу України є необґрунтованими, оскільки Конвенція про уникнення подвійного оподаткування з Естонією не містить умови застосування її положень від наявності або відсутності у орендодавця статусу бенефіціарного чи кінцевого одержувача доходу. Отже, BONDLINE OU є бенефіціарним (фактичним) отримувачем, а не номінальним власником такого доходу. Щодо неутримання податку на доходи нерезидента при виконанні умов кредитної угоди та сплаті на користь «ZTR-Enesta Handelsgesellschaft m.b.h.», Австрія відсотків та комісійної винагороди. ПАТ «ЗТР» укладено кредитний договір №3/06-03 от 24/06/03 з «ZTR-Enesta Handelsgesellschaft m.b.h.», Австрія. Мета кредитування: фінансування закупівель матеріалів, комплектуючих, фрахту, страхування, комісійних та постачання ПАТ «ЗТР» трансформаторів. Як передбачено п.3.2 ст.3 Податкового кодексу України, якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. При визначенні необхідності утримання податку з доходу нерезидента слід враховувати положення Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Австрія про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і на майно, дата набрання чинності 20.05.1999. Підставою для звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 ст.103 Податкового кодексу України, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

До перевірки ПАТ «ЗТР» надано Довідку резидента №3527/2013 від 14.08.2013, яка видана Фінансовим управлінням м.Лінц, Австрія, що «ZTR-Enesta Handelsgesellschaft m.b.h.», Австрія є резидентом країни з якою укладено міжнародний договір про уникнення подвійного оподаткування між Україною та Австрією, яка підписана ОСОБА_10 від 13.08.2014. Довідка засвідчена печаткою Голови окружного суду м.Лінц Монікою ОСОБА_11 від 15.08.2013 та Довідку резидента №4819/2014 від 12.08.2014, яка видана Фінансовим управлінням м.Лінц, Австрія, що «ZTR-Enesta Handelsgesellschaft m.b.h.», Австрія, є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір про уникнення подвійного оподаткування між Україною та Австрією, яка підписана ОСОБА_10 від 13.08.2014. Довідка засвідчена печаткою Голови окружного суду м.Лінц Монікою ОСОБА_11 від 13.08.2014. Згідно з пунктами 1 та 2 ст.11 Конвенції між Урядом Республіки Австрія і Урядом України про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і на майно (підписана 16.10.1997, ратифікована 17.03.1999, набула чинності 20.05.1999) проценти, що виникають в одній Договірній Державі та сплачуються резиденту другої Договірної Держави, будуть оподатковуватися у цій другій Державі. Однак, такі проценти можуть також оподатковуватися у Договірній Державі, в якій вони виникають. З огляду на той факт, що «ZTR-Enesta Handelsgesellschaft m.b.h.» є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір про уникнення подвійного оподаткування між Україною та Австрією, та є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і задекларувало всі отримані доходи з джерелом походження в Україні, а жодним Законом України не визначено конкретний розмір податку, який підлягає стягненню у вказаних правовідносинах, вважаємо правомірним неутримання ПАТ «Запоріжтрансформатор» податку на доходи нерезидента при виконанні умов кредитної угоди та сплаті на користь «ZTR-Enesta Handelsgesellschaft m.b.h.» відсотків та комісійної винагороди. ПАТ «ЗТР» не надано розрахунок (звіт) податкових зобовязань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України до декларації з податку на прибуток (додаток ПН) за 2013- 2014рр. з відображенням сум виплачених відсотків на користь «ZTR-Enesta Handelsgesellschaft m.b.h.», оскільки додаток ПН носить інформаційний характер та не впливає на формування обєкту оподаткування податком на прибуток підприємств та, відповідно, на нарахування податку на прибуток. Отже, ПАТ «ЗТР» не порушувало вимоги пп.14.1.206 п.14.1 ст.14, п.103.2 ст.103, п.120.1 ст.120, п.160.1, п.160.2 ст.160 п.152.8 ст.152 Податкового кодексу України.

Стосовно безпідставного застосування норми міжнародних договорів щодо не оподаткування доходу нерезидента «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» за 2013 рік та утримання податку з доходів нерезидента «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» за ставкою у розмірі 5 відсотків за 2014 рік позивач наполягає, що перевіряючі дійшли хибного висновку відносно того, що компанія «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» не є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу. В п.3.2.2 розділу 3.2 акту перевірки зазначено, що перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 встановлено: завищення в розмірі 1229823,00 грн., в т.ч. по періодам: травень 2013р. 88269,00 грн.; червень 2013р. 321749,00 грн.; липень 2013р. 387193,00 грн.; серпень 2013р. 432612,00 грн.; заниження в розмірі 91828 грн. Приймаючи рішення про відсутність реально вчинених господарських операцій з постачання газу з ТОВ «Лідергаз» та ТОВ «Українська нафто-газова компанія», податковий орган використовував отримані в ході перевірки дані, зокрема, відомості про вчинення кримінального правопорушення, що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочатих кримінальних провадженнях, в тому числі протоколів допиту свідків щодо непричетності до створення підприємств та ведення їх фінансово- господарської діяльності. Доказів того, що у спірних правовідносинах ПАТ «ЗТР» та його контрагент є пов'язаними особами, були обізнані з обставинами організації господарської діяльності один одного, діяли узгоджено та зловмисно, маючи на меті завдати шкоди інтересам держави, мали інший матеріальний інтерес, ніж виконання зобов'язань за спірними правочинами, вчинені правочини об'єктивно не були потрібні для організації господарської діяльності ПАТ «ЗТР», господарські операції за спірними правочинами були відображені лише в документообігу, а фактично не відбулись і не спричинили змін у структурі і складі активів сторін спірних правочинів, СДПІ не навела.

Представники позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав додаткові пояснення, аналогічні викладеним в адміністративному позові.

Відповідачем надано письмові заперечення з поясненнями до них (т.4, а.с.4-10, 93-99, 145-147), в яких зазначено, що СДПІ з ОВП у м.Запоріжжі МГУ ДФС проведена документальна виїзна планова перевірка ПАТ «Запоріжтрансформатор», за результатами якої складено акт від 23.06.2016 №49/28-04-1400/00213428 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014. Перевіркою встановлено, що взаємовідносини ПАТ «ЗТР» з компанією «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» у періоді з 01.01.2013 по 31.12.2014 також розрізнені за об'єктами права інтелектуальної власності. За договором від 28.07.2006 №165 передбачено надання права використання ноу-хау, за договором від 06.12.2012 №РД0114653 надання невиключної ліцензії на використання обєкту промислової власності (винаходу), який охороняється патентом РФ. При дослідженні питання застосування ПАТ «ЗТР» норм міжнародних договорів про уникнення подвійного оподаткування при виплаті доходів нерезиденту «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» (Кіпр) розглянуто тільки договір від 28.07.2006 №165 про надання права використання ноу-хау. За договором від 28.07.2006 №165 компанією «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» було надано ПАТ «ЗТР» невиключне право на використання Ноу-хау. За договором від 05.07.2006 ОСОБА_4 повинен був виконувати науково винахідницькі, конструкторські та технологічні роботи, надавати консультаційні послуги для можливості використання Ноу-хау компанією «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед». Про патенти на винахід у цих договорах мова не йде. Мова йде про майнові права інтелектуальної власності на комерційну таємницю, які належать ОСОБА_4 Враховуючи наведене, договором від 05.07.2006 встановлено передача компанії «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» Ноу-хау тільки для можливості використання інтелектуальної власності ОСОБА_4 (технології з виробництва управляємих шунтуючих реакторів) у господарській діяльності компанії. До того ж, не може бути остаточно продано Ноу-хау по договору, який розірвано 04.04.2014.

Стосовно відповіді компанії «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» на запит ПАТ «ЗТР» щодо того, чи є компанія «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» бенефіциарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу, який сплачується їй ПАТ «ЗТР» по договору про надання права використання ноу-хау №165 від 28.07.2006, Компанія повідомила, що технології виготовлення керуємого підмагніченням електричного шунтуючого реактора ОСОБА_4 110 кВ та вище були викуплені у вченого ОСОБА_4 компанією «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед», зокрема, були викуплені патенти на винахід стосовно даного реактора та секрети його виробництва (ноу-хау), після викупу даних технологій патенти на винахід були зареєстровані за компанією «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» у патентному відомстві Російської Федерації, та ОСОБА_4 перестав бути їх власником. З урахуванням зазначеного, Компанія повідомляє, що дохід,, який сплачується ПАТ «ЗТР» компанії «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» по договору про надання права використання ноу-хау від 28.07.2006 №165, залишається у розпорядженні Компанії та використовується на власний розсуд.

З огляду на наведене, компанія «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» помилково вирішила, що не має зобовязань перед ОСОБА_4 за договором від 28.07.2006 №165, та перестала виплачувати ОСОБА_4 перемінні платежі, які не мають ніякого відношення до відступу патентів, яке відбулося 20.04.2007. ОСОБА_4 не погодився з цим і розірвав 04.04.2014 договір від 05.07.2006. Арбітражним судом міста Москви та Арбітражним судом Московського округу підтверджено правомірність дій ОСОБА_4, тобто підтверджено, що компанія «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» по договору від 28.07.2006 №165 є посередником ОСОБА_4 при отримання доходу за використання Ноу-хау. Бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) цього доходу є ОСОБА_4

Таким чином, на порушення п.160.2 ст.160 Податкового кодексу України, ПАТ «ЗТР» безпідставно застосовано норми міжнародних договорів щодо не оподаткування доходу нерезидента за 2013 рік та утримання податку з доходів нерезидента за ставкою у розмірі 5 відсотків за 2014 рік при необхідності утримання податку з таких доходів за ставкою в розмірі 15 відсотків їх суми за перевіряємий період, в результаті чого підприємством занижено податок на доходи нерезидентів всього у сумі 4269272 грн. Висновки за результатами перевірки стосовно взаємовідносин ТОВ «Українська нафтогазова компанія» та ТОВ «Лідергаз» ґрунтувались на відповідних доказах, отриманих в ході перевірки. Під час перевірки досліджено зв'язок між показниками податкової декларації, регістрами бухгалтерського обліку та первинними документами, які використовувались при проведенні перевірки і в окремих випадках встановлено відсутність такого звязку. Так, СУ ФР Міжрегіонального управління Міндоходів Центрального офісу з обслуговування великих платників 30.11.2015 розпочато кримінальне провадження №0000352, що кваліфікується за ч.2 ст.205 КК України відносно невстановлених осіб, які у 2011 році створили ТОВ «Українська нафтогазова компанія» та зареєстрували на ОСОБА_5, з метою прикриття незаконної діяльності інших субєктів підприємницької діяльності. Враховуючи вищезазначене, перевіркою не підтверджено реальність здійснення господарських операцій між ПАТ «Запоріжтрансформатор» та ТОВ «Українська нафтогазова компанія» за період 2013 рік.

З питань взаємовідносин з ТОВ «Лідергаз», перевіркою встановлено, що постачальником природного газу з кодом УКТ ЗЕД НОМЕР_1 у періоді травень-серпень 2013р., відповідно даним з ЄРПН було ТОВ «Українська нафтогазова компанія» (код 37764888), та по якому перевіркою вже встановлені такі факти, що призвели до порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 ПАТ «Запоріжтрансформатор». До того ж, до СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м.Києві надійшла заява директора ТОВ «Лідергаз» ОСОБА_6, який повідомив, що від імені керівника ТОВ «Лідергаз» повноважень не здійснював, документів, що стосуються державної реєстрації та ведення господарської діяльності ТОВ «Лідергаз» не складав та не підписував. Підприємство ТОВ «Лідергаз» він не реєстрував, жодних реєстраційних документів не підписував, заяви до державного реєстратора про перереєстрацію ТОВ «Лідергаз» на своє імя не подавав та взагалі не здійснював жодних дій, повязаних із перереєстрацію даного підприємства, а також фактично не є директором ТОВ «Лідергаз». Жодного майна та жодних коштів до статутного фонду підприємства не вносив. Також, жодних рахунків у банках для ТОВ «Лідергаз» не відкривав. Печатку ТОВ «Лідергаз» не отримував та не користувався; жодних довіреностей від свого імені на право здійснення господарської діяльності ТОВ «ОСОБА_6 газ» ОСОБА_6Л не виписував та нікого не уповноважував; участь у зборах засновників не приймав. Стосовно порушення ПАТ «Запоріжтрансформатор» вимог пп.«б», «г», «ґ» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, п.3.1 розд. 3 Порядку заповнення та надання податковими агентами податкового розрахунку за формою №1ДФ від 13.01.2015 №4. Перевіркою дотримання обовязків щодо подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) встановлено, що податкові розрахунки за 2013 рік 2014 рік поквартально до СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі подавались своєчасно. За наслідками опрацювання інформації з бази даних ДФС (відомості Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за Формою №1ДФ за періоди 2013-2014 роки) виявлено, що податкова звітність ПАТ «Запоріжтрансформатор» подана із недостовірними відомостями та помилками, про що свідчать Повідомлення щодо допущених помилок у податкових розрахунках за формою 1ДФ. Крім того, перевіркою встановлено, що за перевіряємий період ПАТ «ЗТР» були надані до контролюючого органу уточнюючі податкові розрахунки за ф.№1ДФ, якими виправлені помилки, самостійно виявлені платником податків, зокрема, внесені зміни до реєстраційних номерів облікової картки платників податків, виправлені суми нарахованого та виплаченого доходу, утриманого податку. Зважаючи на вищенаведене, встановлено порушення пп.«а», «б», п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України за поданою звітністю Податковий розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за Формою №1ДФ за ІІ квартал 2013р., ІІI квартал 2013р., І квартал 2014р., ІІ квартал 2014р., ІІІ квартал 2014р., ІV квартал 2014р., що призвело до заниження податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб у сумі 99,23 (грн.). За подання основних податкових розрахунків за ф.№1ДФ за І, IV квартали 2011 р., І-ІV квартали 2012 р., І квартал 2013 року з недостовірними відомостями та помилками, по яким було надано уточнюючі податкові розрахунки, фахівцями СДПІ складено акт камеральної перевірки №142/25-00/00213428 від 20.09.2013 на підставі якого винесено податкове-повідомлення рішення № від 07.10.2013 (застосована штрафна санкція у сумі 1020,00 грн.). Нарахована за наслідками камеральної перевірки штрафна санкція оскаржена у судовому порядку, Вищим адміністративним судом України 12.01.2015 прийнято рішення на користь платника податків ПАТ «ЗТР». Перевіркою встановлено, що ПАТ «ЗТР» при виплаті доходів на користь BONDLINE OU за послугами фрахту не утримано податок на доходи нерезидента, посилаючись на Конвенцію між Урядом України і Урядом Естонської Республіки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на дохід та майно, дата набрання чинності 24.12.1996. Відповідно до ст.8 Конвенції між Урядом України і Урядом Естонської Республіки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на дохід та майно, дата набрання чинності 24.12.1996, прибутки, одержані підприємством Договірної Держави від експлуатації морських або повітряних суден у міжнародних перевезеннях оподатковуються лише в цій Державі. Для цілей цієї статті прибутки від експлуатації морських або повітряних суден у міжнародних перевезеннях включають: а) дохід від здавання в оренду порожніх морських або повітряних суден. СДПІ отримано податкову інформацію про те, що нерезидент BONDLINE OU не є власником суден, які здійснювали транспортування трансформаторів та реакторів виробництва ПАТ «ЗТР», та відповідно отримувало доходи не від здавання в оренду порожніх морських або повітряних суден, а як проміжна ланка. Тобто, перевіркою встановлено, що BONDLINE OU для здійснення перевезення залучало нерезидентів - власників суден, які є бенефіціарними отримувачами доходу від здавання в оренду порожніх морських суден, а BONDLINE OU виступало як посередник та відповідно виплата їй доходу (фрахту) повинно оподатковуватись на загальних підставах.

Таким чином, на порушення пп.14.1.12, пп.14.1.260 п.14.1 ст.14, п.160.1, п.152.8 ст.152, п.160.5 ст.160 Податкового кодексу України ПАТ «ЗТР» занижено податок при виплаті доходів нерезидентам джерелом їх походження з України щодо суми фрахту за ставкою 6% у джерела виплати, що призвело до не нарахування та несплати податку на прибуток у сумі 1609306 грн. ПАТ «Запоріжтрансформатор» укладено кредитний договір №3/06-03 від 24.06.2003 з «ZTR-Enesta Handelsgesellschaft m.b.h.», Австрія. Мета кредитування: фінансування закупівель матеріалів, комплектуючих, фрахта, страхування, комісійних та постачання ПАТ «ЗТР» трансформаторів. Перевіркою встановлено, що ПАТ «ЗТР» перераховані «ZTR-Enesta Handelsgesellschaft m.b.h.», Австрія, відсотки за користування кредитними коштами за 2013 рік у сумі 3536016,78 грн. та за 2014 рік у сумі 3754019,65 грн., при цьому підприємством не нараховано та не сплачено податок на доходи нерезидента з посиланням на положення Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Австрія про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і на майно, дата набрання чинності 20.05.1999. Сплачені позивачем за кредитними договорами резиденту Республіки Австрія, можуть оподатковуватись в Україні відповідно до її законодавства з урахуванням норм міжнародних угод щодо максимального розміру ставки податку та інших особливостей оподаткування за цими угодами. Положення статті 11 Конвенції не можуть трактуватися як такі, що надають платнику податку право вибору, в якій саме з двох договірних держав здійснюватиметься оподаткування одержаного доходу, оскільки таке тлумачення не відповідає дійсному змісту вказаних міжнародних угод (постанова Вищого адміністративного суду України від 25.04.2013 №К/9991/17173/11).

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення позивача, заперечення представників відповідача, розглянувши матеріали справи, суд вважає позов позивача таким, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом з пояснень сторін та матеріалів справи, у період з 22.02.2016 по 15.06.2016 Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС проведена документальна планова виїзна перевірка ПАТ «Запоріжтрансформатор» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, за результатами якої складено акт №49/28-04-14-00/00213428 від 23.06.2016 (т.1, а.с.34-255).

У висновках ОСОБА_9 перевірки №49/28-04-14-00/00213428 від 23.06.2016 зазначено про порушення ПАТ «Запоріжтрансформатор»: 1. п.44.1 ст.44, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.8 пп.138.10.2 п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток всього на суму 1 081 095 грн., у тому числі: за 2013 рік у сумі 1081095 грн.; 2. абз.б) пп.140.1.2 п.140.1 ст.140 Податкового кодексу України в результаті чого завищено відємне значення обєкту оподаткування всього у сумі 3078790 грн., у тому числі: - за півріччя 2014 року у сумі 1401823 грн., - за три квартали 2014 року у сумі 2575546 грн., - за 2014 рік у сумі 3078790 грн.; 3.п.192.1 ст.192, п.198.1, п.198.3, ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.3, абз.«а» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України: - завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 1229823 грн., у т.ч. по періодам: червень 2013 року 88269 грн.; липень 2013 року 321749 грн.; серпень 2013 року 387193 грн.; вересень 2013 року 432612 грн.; - занижено суму бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 91828 грн., у т.ч. по періодам: листопад 2013 року 91174 грн.; січень 2014 року 654 грн.; 4.пп.14.1.12, пп.14.1.206, пп.14.1.260 п.14.1 ст.14, п.103.2 п.103.3 ст.103, п.152.8 ст.152, п.160.1, п.160.2, п.160.5 ст.160 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок з доходів нерезидентів всього на суму 6244468 грн., у тому числі: - за 2013 рік у сумі 2587264 грн.; - за 2014 рік у сумі 3657204 грн.; 5.п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України ПАТ «ЗТР» не подано до контролюючого органу додатки ПН до декларації з податку на прибуток підприємств при здійсненні на користь нерезидента або уповноваженої ним особи будь-якої виплати доходу із джерелом його походження з України; 6. пп.«б», «г», «ґ» п.176.2, ст.176 Податкового кодексу України за поданою звітністю - Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за Формою №1ДФ за ІІ квартал 2013р., ІІI квартал 2013р., І квартал 2014р., ІІ квартал 2014р., ІІІ квартал 2014р., ІV квартал 2014р., що призвело до зміни платника податку; 7. п.5 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» в результаті чого занижено єдиний соціальний внесок в сумі 27730,52 грн. (т.1, а.с.252-253).

Результатом розгляду Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС ОСОБА_9 перевірки №49/28-04-14-00/00213428 від 23.06.2016 стало прийняття 11.07.2016 щодо ПАТ «Запоріжтрансформатор» податкових повідомлень-рішень:

1) № від 11.07.2016, яким зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток за 2014р. у розмірі 3078790,00 грн., за порушення абз. б) пп.140.1.2 п.140.1 ст.140 Податкового кодексу України;

2) № від 11.07.2016, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 1351368,75 грн. з них: 1081095,00 грн. основний платіж та 270273,75 грн. штрафні (фінансові) санкції, за порушення п.44.1 ст.44, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.8 пп.138.10.2 п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України;

3) № від 11.07.2016, яким збільшено грошове зобовязання на суму 510,00 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб (штрафні (фінансові) санкції застосовані за порушення пп.«б», «г», «ґ» п.176.2, ст.176 Податкового кодексу України та п.3.1. розділу 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку за формою 1ДФ від 13.01.2015 №4);

4) № від 11.07.2016, яким збільшено грошове зобовязання за платежем податок на прибуток підприємств на суму 340,00 грн. (штрафні (фінансові) санкції, застосовані за порушення п.120.1, ст.120 Податкового кодексу України);

5) № від 11.07.2016, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб на 10779302,42 грн., з них: 6244468,00 грн. основний платіж та 4534834,42 грн. штрафні (фінансові) санкції, за порушення пп.14.1.12, пп.14.1.206, пп.14.1.260, п.14.1 ст.14, п.103.2 п.103.3 ст.103, п.152.8 ст.152, п.160.1, п.160.2, п.160.5 ст.160 Податкового кодексу України;

6) № від 11.07.2016, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 1706992,50 грн., з них: 1137995,00 грн. сума завищення бюджетного відшкодування, яка відшкодована на дату складення цього податкового повідомлення-рішення та 568997,50 грн. штрафні (фінансові) санкції, за порушення п.192.1 ст.192, п.198.1, п.198.3, ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.3, абз. «а» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України (т.1, а.с.11-22).

Досліджуючи підстави для прийняття податкових повідомлень-рішень зясовано, що в ОСОБА_9 перевірки №49/28-04-14-00/00213428 від 23.06.2016 зазначено: «… На порушення абз.б) пп.140.1.2 п.140.1 ст.140 Податкового кодексу України, ПАТ «ЗТР» безпідставно віднесено до складу витрат нараховані компанії «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» роялті у періоді з 04.04.2014 по 31.12.2014, так як компанія «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» не є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) роялті по договору про надання права використання ноу-хау та з 04.04.2014 ОСОБА_4 (бенефіціаром) відмовлено у праві отримувати плату за використання ноу-хау Компанії, в результаті чого підприємством завищено витрати на збут за 2014 рік у сумі 3078790 грн. Перевіркою встановлено, що взаємовідносини ПАТ «ЗТР» з компанією «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» у періоді з 01.01.2013 по 31.12.2014 відбувались на підставі договору від 28.07.2006 №165 про надання права використання ноу-хау та договору від 06.12.2012 №РД0114653 про надання невиключної ліцензії на використання обєкту промислової власності (винаходу), який охороняється патентом РФ. Складено у м.Москва. (…) ПАТ «ЗТР» у періоді з 01.01.2013 по 31.12.2014 задекларовано по рядку 17 ПН Декларацій з податку на прибуток підприємств «Сума податків, які утримуються при виплаті доходів (прибутків) нерезидентам за звітний (податковий) період» виплату доходів у вигляді роялті нерезиденту «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед». При розрахунку податкових зобовязань компанії «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед», ПАТ «ЗТР» посилаючись на статтю 103 глави 10 розділу ІІ Податкового кодексу України були застосовані норми міжнародних договорів про уникнення подвійного оподаткування. Сума доходів, нарахована ПАТ «ЗТР» до сплати компанії «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» у 2013 році, дорівнює 8854015 грн. ПАТ «ЗТР» задекларовано згідно ст.6 Угоди між Урядом Союзу Радянських Соціалістичних Республік та Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування доходів та майна (дата підписання 29.10.1982, набрання чинності 26.08.1983) ставку податку - 0%, податок з суми нарахованого доходу - 0,00 грн. Сума доходів, нарахована ПАТ «ЗТР» до сплати компанії «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» у 2014 році дорівнює 40467000 грн. ПАТ «ЗТР» задекларовано згідно з п.4 ст.12 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи (дата підписання 08.11.2012, дата набрання чинності 07.08.2013) ставку податку 5%, податок з суми нарахованого доходу 2023350 грн. (…) У редакції Конвенції 2012, підготовленої Організацією економічного співробітництва та розвитку (ОЕСР) вказується, що якщо компанія отримує дохід і перераховує іншій особі, то така компанія має ознаки агента, а значить, не є бенефіціаром. Також, навіть якщо посередник не є агентом, але фактично перераховував кошти іншій особі, така інша особа вважається фактичним одержувачем доходу. Фактичним власником доходу не може бути його формальний власник, який має на практиці вкрай обмежені повноваження щодо доходу і діє швидше як адміністратор або представник на користь інших, зацікавлених осіб.

Проведеною перевіркою встановлено, що компанія «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед», розташована на Кіпрі, не є фактичним власником доходів (роялті) за договором від 28.07.2006 №165 про надання права використання ноу-хау, та відповідно пільгова ставка оподаткування застосовуватися не може. (…) СДПІ з ОВП у м.Запоріжжі отримана податкова інформація стосовно взаємовідносин ОСОБА_4 (винахідником ноу-хау) та компанії «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» (Кіпр), а саме: Рішення Арбітражного суду міста Москви від 31.07.2015 по справі №А40-211884/14 про розірвання договору від 05.07.2006 на виконання науково винахідницьких, конструкторських та технологічних робіт та надання консультаційних послуг, укладеним між ОСОБА_4 та компанією «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» та Постанова Арбітражного суду Московського округу від 29.02.2016, якою касаційна скарга компанії «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» залишена без задоволення, а винесені по справі акти суду - без змін. (…) Враховуючи наведене, відповідно до Рішення Арбітражного суду міста Москви від 31.07.2015 по справі №А40-211884/14 про розірвання договору від 05.07.2006 на виконання науково винахідницьких, конструкторських та технологічних робіт та надання консультаційних послуг, укладеним між ОСОБА_4 та компанією «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» та Постанови Арбітражного суду Московського округу від 29.02.2016, договір на виконання науково винахідницьких, конструкторських, технологічних робіт та надання консультаційних послуг між ІП ОСОБА_4 та компанією «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» від 05.07.2006 з 04.04.2014 припинив свою дію. (…) Таким чином перевіркою встановлено, що компанія «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» по взаємовідносинам з ПАТ «ЗТР» по договору від 28.07.2006 №165 про надання права використання Ноу-хау не є бенефіціарним (фактичним) власником доходів (роялті), але в розумінні підпункту 140.1.2. Податкового кодексу України, бенефіціар (ОСОБА_4М.) до моменту розірвання договору від 05.07.2006 надавав компанії «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» право отримувати винагороду за використання Ноу-хау. З 04.04.2014 договір від 05.07.2006 припинив свою дію, тому з 04.04.2014 у компанії «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» відсутнє право від бенефіціара (фактичного власника) ОСОБА_4 на отримання винагороди за використання Ноу-хау. При цьому нарахування роялті на користь компанії «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» по договору від 06.12.2012 №РД0114653 не розглядається цією перевіркою як порушення абз.б) пп.140.1.2 п.140.1 ст.140 Податкового кодексу України, так як згідно договору, компанія «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» є власником патентів РФ на винахід ОСОБА_4

Перевіркою встановлено, що у періоді з 04.04.2014 по 31.12.2014 ПАТ «ЗТР» мало такі взаємовідносини з компанією «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» по договору від 28.07.2006 №165 про надання права використання Ноу-хау. На виконання договорів від 28.07.2006 №165 ПАТ «ЗТР» складено акти на використання патенту у періоді з 04.04.2014 по 31.12.2014. 1) ОСОБА_9 від 30.06.2014 по договору від 28.07.2006 №165, м.Запоріжжя, період використання винаходу 01.04.2014 по 30.06.2014 (…) Що дорівнює 70119,30 грн. (курс USD 1182,3346) та 1331703,25 грн. (курс RUB 3,5031) Всього на суму 1401822,55 грн. 2) ОСОБА_9 від 30.09.2014 по договору від 28.07.2006 №165, м.Запоріжжя, період використання винаходу 01.06.2014 по 30.09.2014 (…) Що дорівнює 957491,71 грн. (курс USD 1290,8176) та 216231,47 грн. (курс RUB 3,3334) Всього на суму 1173723,18 грн. 3) ОСОБА_9 від 31.12.2014 по договору від 28.07.2006 №165, м.Запоріжжя, період використання винаходу 01.10.2014 по 31.12.2014 (…) Що дорівнює 75817,90 грн. (курс USD 1576,8556) та 427426,57 грн. (курс RUB 3,0304) Всього на суму 503244,47 грн. Всього за період з 01.04.2014 по 31.12.2014 ПАТ «ЗТР» складено акти по розрахунку роялті по договору від 28.07.2006 №165 на суму 3078790,20 грн. (…) Перевіркою встановлено, що до складу витрат по рядку 06.2 Декларації "Витрати на збут" у перевіряємому періоді ПАТ «ЗТР» віднесені роялті у повному обсязі у сумі 6157880,41 грн., зокрема віднесено до складу витрат на збут роялті, нараховані ПАТ «ЗТР» у періоді з 01.04.2014 по 31.12.2014 по договору від 28.07.2006 №165 на суму 3078790,20 грн. Як зазначено вище, з 04.04.2014 договір між ОСОБА_4 та компанією «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» від 05.07.2006 року припинив свою дію з 04.04.2014, тому у відповідності до абз.б) пп.140.1.2 п.140.1 ст.140 Податкового кодексу України до складу витрат не повинні включатися роялті, нараховані на користь компанії «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» по договору від 28.07.2006 №165, так як з 04.04.2014 ОСОБА_4 не надано право компанії «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» отримувати ці роялті. Таким чином, на порушення абз.б) пп.140.1.2 п.140.1 ст.140 Податкового кодексу України, ПАТ «ЗТР» безпідставно віднесено до складу витрат нараховані компанії «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» роялті у періоді з 04.04.2014 по 31.12.2014, так як компанія «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» не є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) роялті по договору про надання права використання ноу-хау та з 04.04.2014 ОСОБА_4 (бенефіціаром) відмовлено у праві отримувати плату за використання ноу-хау Компанії, в результаті чого підприємством завищено витрати на збут за 2014 рік у сумі 3078790 грн. …» (т.1, а.с.59-67).

Судом досліджено документи, надані позивачем у спростування відомостей, зазначених в ОСОБА_9 перевірки №49/28-04-14-00/00213428 від 23.06.2016 стосовно включення до складу витрат роялті, нарахованого на користь компанії «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» по Договору про надання права використання ноу-хау №165 від 28.07.2006 (т.2, а.с.00-00).

Відповідачем надано до суду Рішення Арбітражного суду міста Москви від 31.07.2015 по справі №А40-211884/14 про розірвання договору від 05.07.2006 на виконання науково винахідницьких, конструкторських та технологічних робіт та надання консультаційних послуг, укладеним між ОСОБА_4 та компанією «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед», Постанову Арбітражного суду Московського округу від 29.02.2016, за цією ж справою (т.4, а.с.32-35).

Перевіряючи обґрунтованість встановлення відповідачем порушень п.44.1 ст.44, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.8, пп.138.10.2 п.138.10 ст.138, п.192.1 ст.192, п.198.1, п.198.3, ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.3, абз. «а» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України по операціям ПАТ «Запоріжтрансформатор» з ТОВ «Українська нафтогазова компанія» та ТОВ «Лідергаз» зясовано, що згідно ОСОБА_9 перевірки №49/28-04-14-00/00213428 від 23.06.2016: «… 1.На порушення п.4.1 ст.44, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.8 ст.138 Податкового кодексу України ПАТ «ЗТР» завищено витрати, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування, по взаємовідносинах з ТОВ «Лідергаз» на загальну суму 3551661 грн., в тому числі по періодах: - за 2013 рік у сумі 3551661 грн. У тому числі по рядкам декларації з податку на прибуток: - завищено рядок 05.1 Деклараці «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» на загальну суму 3551635 грн., в тому числі по періодам: 2013 рік 3551635 грн. - завищено рядок 06.1 Декларації «Адміністративні витрати» на загальну суму 26 грн., в тому числі по періодам: - 2013 рік 26 грн. (…) В податковому обліку з податку на прибуток за перевірений період операції по взаємовідносинах з ТОВ «Лідергаз» знайшли своє відображення у рядку 05.1 Податкової декларації з податку на прибуток «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» через списання в виробництво газу на загальну суму 3551635 грн., в т.ч. 2013 рік - 3551635 грн. Крім того, в податковому обліку з податку на прибуток за перевірений період операції по взаємовідносинах з ТОВ «Лідергаз» знайшли своє відображення у рядку 06.1 Податкової декларації з податку на прибуток «Адміністративні витрати» через списання природного газу на потреби загальногосподарського персоналу на загальну суму 26 грн., в т.ч. 2013 рік - 26 грн.

Протягом періоду, що перевірявся, взаємовідносини відбувались на підставі договору купівлі-продажу газу №ЛН/13-163 від 16.05.2013 (…) Згідно умов договору, ТОВ «Лідергаз» зобовязується передати споживачу імпортований природний газ, а споживач зобовязується прийняти та оплатити газ на умовах даного договору. Газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для власних потреб. Постачальник зобовязується передати, а споживач оплачує та зобовязується прийняти природний газ в 2013 році в обємах до 6519 тис.м.куб. (…) Договір та додаткові угоди до нього підписано сторонами: Від Постачальника: ТОВ «Лідергаз»: … (підпис директора ОСОБА_7, печатка підприємства) Від Споживача: ПАТ «Запоріжтрасформатор»: … підпис головного інженера ОСОБА_9, печатка підприємства. (…) До перевірки надано акти передачі-приймання імпортованого згідно з кодом УКТЗЕД НОМЕР_1 між ТОВ «Лідергаз» та ПАТ «Запоріжтрасформатор» (…) Від імені ТОВ «Лідергаз» акти підписано директором ОСОБА_7, на документах стоїть підпис, печатка підприємства. (…) Проведеним аналізом податкових декларацій з податку на додану вартість ТОВ «Лідергаз», бази даних АІС «Податковий блок» та АІС «Архів електронної звітності» (Єдиний Державний реєстр податкових накладних) встановлені взаємовідносини ТОВ «Лідергаз» з постачальниками імпортованого природного газу у періоді травень-серпень 2013 року: Постачальником природного газу з кодом УКТЗЕД НОМЕР_1 у періоді травень-серпень 2013р., відповідно даним з ЄРПН було ТОВ «Українська нафто-газова компанія» згідно договору Т/05-115 від 31.05.2013 за підписом директора ОСОБА_5 (…) Схiдною ОДПI м.Харкова ГУ ДФС у Харкiвськiй областi до бази даних АІС «Податковий блок» внесено матеріали перевірки ТОВ «Українська нафто-газова компанія» (акт від 12.08.2014 №1137/20-38-23-01-04/37764888).

За висновками внесеного до підсистеми акту не має можливості підтвердити реальність здійснення фінансово-господарських операцій ТОВ «Українська нафтогазова компанія» за період з 01.10.2012 по 16.01.2014. (…) СУ ФР Міжрегіонального управління Міндоходів Центрального офісу з обслуговування великих платників 30.11.2015 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0000352, що кваліфікується за ч.2 ст.205 КК України (…), відносно невстановлених осіб, які у 2011 році створили ТОВ «Українська нафтогазова компанія» (код 37764888) та зареєстрували на ОСОБА_5, з метою прикриття незаконної діяльності інших субєктів підприємницької діяльності та, реквізити якого, в подальшому, використовувались для протиправного формування податкового кредиту підприємствам контрагентам, в т.ч. ПАТ «Запоріжтрансформатор». Згідно протоколу допиту свідка від 23.11.2015 громадянки ОСОБА_5, (…) протягом 2012-2014р. ОСОБА_5 працювала реалізатором на овочевих ринках міста Харкова. Відношення до діяльності ТОВ «Українська нафтогазова компанія» не має і ніколи не мала. Хто є керівником, засновником вказаного СГД їй не відомо. На посаді директора ТОВ «Українська нафтогазова компанія» не працює та раніше не працювала, не здійснювала ведення бухгалтерського обліку ТОВ «Українська нафтогазова компанія». Також їй не відомо, де знаходяться бухгалтерські, організаційні, реєстраційні документи вказаного підприємства. Податкову звітність не складала і до податкової інспекції не подавала. Первинні документи ОСОБА_5 не складала і не підписувала, банківські рахунки ТОВ «Українська нафтогазова компанія» не відкривала та нікого на це не уповноважувала, не зверталась до державних органів з метою отримання печатки та штампів підприємства ТОВ «Українська нафтогазова компанія», дозвільних документів (у т.ч. Ліцензії НКРЕ серія АГ №507498 від 08.09.2011) ТОВ «Українська нафтогазова компанія» (37764888) та нікого на це не уповноважувала. Первинну документацію (договори, акти приймання-передачі) а також податкові накладні ТОВ «Українська нафтогазова компанія» ОСОБА_5Ю не складала і не підписувала, а також нікого не уповноважувала це робити. (…)

2. На порушення п.44.1 ст.44, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.8 ст.138 Податкового кодексу України ПАТ «ЗТР» завищено витрати, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування, по взаємовідносинах з ТОВ «Українська нафто-газова компанія» на загальну суму 2138309 грн., в тому числі по періодах: - за 2013 рік у сумі 2138309 грн. У тому числі по рядкам декларації з податку на прибуток: - завищено рядок 05.1Декларації «собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» на загальну суму 2138279 грн., в тому числі по періодам: - за 2013 рік у сумі 2138279 грн., - завищено рядок 06.1 Декларації «Адміністративні витрати» на загальну суму 30 грн., в тому числі по періодам: - за 2013 рік у сумі 30 грн. (…) Передачу імпортованого природного газу між ТОВ «Українська нафто-газова компанія» та ПАТ «Запоріжтрасформатор» оформлено актом передачі-приймання природного газу від 31.08.2013 підписаного від постачальника: ТОВ «Українська нафто-газова компанія» директором ОСОБА_5. (…) Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 в сумі 141135136 грн. на підставі таких документів: отриманих податкових накладних; реєстрів отриманих податкових накладних; прибуткових, видаткових накладних, актів виконаних робіт; товарно-транспортних документів, договорів; регістрів бухгалтерського обліку встановлено завищення задекларованих субєктом господарювання показників у рядку 10.1 (Колонка Б) Декларацій всього у сумі 1229823 грн., у тому числі завищення податкового кредиту: за травень 2013 року у сумі 88269 грн., за червень 2013 року у сумі 321749 грн., за липень 2013 року у сумі 387193 грн., за серпень 2013 року у сумі 432612 грн. 1) На порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, ПАТ «Запоріжтрансформатор» безпідставно віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «Українська нафто-газова компанія» (код за ) всього у розмірі 519491 грн., у тому числі по періодах: липень 2013 року 86879 грн., серпень 2013 року 432612 грн. Перевіркою встановлено, що ПАТ «Запоріжтрансформатор» протягом 2013 року мав взаємовідносини з ТОВ «Українська нафто-газова компанія» на підставі договору купівлі-продажу №ПН/13-409 від 24.07.2013, Додаткової угоди №1 від 30.07.2013 до договору №ПН/13-409 від 24.07.2013 купівлі-продажу природного газу. ТОВ «Українська нафто-газова компанія» на адресу ПАТ «Запоріжтрасформатор» виписано податкові накладні/розрахунки коригування. Підпис і прізвище особи, яка склала податкові накладні/розрахунки коригування ОСОБА_5. (…)

Згідно бази даних «Система автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України» встановлено розбіжності даних ПАТ «Запоріжтрасформатор» по взаємовідносинам з ТОВ «Українська нафто-газова компанія»: за липень 2013р. року в сумі ПДВ 86878,86 грн.; за серпень 2013р. в сумі ПДВ 340783,10 грн. Розбіжності виникли в наслідок віднесення до підсистеми «Податковий Блок» матеріалів акту про неможливість проведення зустрічної звірки субєкта господарювання ТОВ «Українська нафто-газова компанія», від 27.08.2014 №1175/20-38-22-01-04/37764888, що складений Схiдною ОДПI м.Харкова ГУ ДФС у Харкiвськiй областi, якою встановлені порушення податкового законодавства по взаємовідносинам ТОВ «Українська нафто-газова компанія» та ПАТ «Запоріжтрасформатор». (…)

Враховуючи вищезазначене, перевіркою не підтверджено реальність здійснення господарських операцій між ПАТ «Запоріжтрансформатор» та ТОВ «Українська нафтогазова компанія» за період 2013 рік. (…) Таким чином, первинні документи, а саме акти виконаних робіт та податкові накладні, не мають юридичної сили первинних документів - у звязку із зазначенням у них господарських операцій, які фактично не відбулись. На порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 ПАТ «Запоріжтрансформатор» завищено податковий кредит по податку на додану вартість на суму 519491 грн., у тому числі по періодах: липень 2013 року 86879 грн., серпень 2013 року 432612 грн. 2) На порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України ПАТ «Запоріжтрансформатор» безпідставно віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «Лідергаз» всього у розмірі 710332 грн., у тому числі по періодах: травень 2013 року 88269 грн., червень 2013 року 321749 грн., липень 2013 року 300314 грн. Перевіркою встановлено, що ПАТ «Запоріжтрансформатор» протягом 2013 року мав взаємовідносини з ТОВ «Лідергаз» на підставі договору купівлі-продажу №ЛН/13-163 від 16.05.2013, додаткової угоди №1 від 27.06.2013 до договору №ЛН/13-163 від 16.05.2013. (…) ТОВ «Лідергаз» на адресу ПАТ «Запоріжтрасформатор» виписано податкові накладні, в яких зазначено: (…) Підпис і прізвище особи, яка склала податкові накладні ОСОБА_12 (…) Згідно бази даних «Система автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України» встановлено розбіжності даних ПАТ «Запоріжтрасформатор» по взаємовідносинам з ТОВ «Лідергаз»: за червень 2013 року в сумі ПДВ 321748,96 грн.; за липень 2013р. в сумі ПДВ 300314,29 грн. Розбіжності виникли в наслідок віднесення до підсистеми «Податковий Блок» матеріалів акту перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ТОВ «Лідергаз», від 02.09.2013 №243/3-22-07-3685099 що складений ДПI у Голосiївському районi ГУ ДФС у м.Києвi, яким встановлені порушення податкового законодавства по взаємовідносинам ТОВ «Лідергаз» та ПАТ «Запоріжтрасформатор». До перевірки надано акти передачі приймання природного газу, виписані ТОВ «Лідергаз» на адресу ПАТ «Запоріжтрасформатор»: ОСОБА_9 передачі приймання природного газу від 30.06.2013, ОСОБА_9 передачі-приймання природного газу від 31.07.2013, підписані від постачальника ТОВ «Лідергаз» директором ОСОБА_7. (…) Також до СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м.Києві надійшла заява директора ТОВ «Лідергаз» ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, який повідомив, що від імені керівника ТОВ «Лідергаз» повноважень не здійснював, документів, що стосуються державної реєстрації та ведення господарської діяльності ТОВ «Лідергаз» не складав та не підписував. Підприємство ТОВ «Лідергаз» він не реєстрував, жодних реєстраційних документів не підписував, заяви до державного реєстратора про перереєстрацію ТОВ «Лідергаз» на своє імя не подавав та взагалі не здійснював жодних дій, повязаних із перереєстрацію даного підприємства, а також фактично не є директором ТОВ «Лідергаз». Жодного майна та жодних коштів до статутного фонду підприємства не вносив. Також, жодних рахунків у банках для ТОВ «Лідергаз» не відкривав. Печатку ТОВ «Лідергаз» не отримував та не користувався; жодних довіреностей від свого імені на право здійснення господарської діяльності ТОВ «Лідергаз» ОСОБА_6Л не виписував та нікого не уповноважував; участь у зборах засновників не приймав. Тобто, всі первинні документи за період з 01.06.2013 по теперішній час ТОВ «Лідергаз» підписувалися невідомою людиною, яка не має права підпису. (…) Враховуючи вищезазначене, перевіркою не підтверджено реальність здійснення господарських операцій між ПАТ «Запоріжтрансформатор» та ТОВ «Лідергаз» за період 2013-2014 рік. (…)

На порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 ПАТ «Запоріжтрансформатор» завищено податковий кредит по податку на додану вартість на суму 710332 грн., у тому числі по періодах: травень 2013 року 88269 грн., червень 2013 року 321749 грн., липень 2013 року 300314 грн. (…) Перевіркою встановлено, що на порушення п.192.1. ст.192, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, ПАТ «Запоріжтрансформатор» безпідставно відкориговані суми податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Українська нафто-газова компанія» (код за ) всього у розмірі (-) 91828 грн., у тому числі по періодах: жовтень 2013 року (-) 91174 грн., грудень 2013 року (-) 654 грн. У звязку із обставинами, що викладені у п.3.2.2.1, перевіркою не підтверджено реальність здійснення господарських операцій між ПАТ «Запоріжтрансформатор» та ТОВ «Українська нафтогазова компанія» за період 2013 рік. Відображенню у бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська інформація, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію, та як наслідок непідтверджені суми коригувань, що знайшли своє відображення у рядку 16.1 декларацій з податку на додану вартість за період жовтень 2013р. у сумі (-) 91174 грн., грудень 2013 року (-) 654 грн. (…) Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість за період 01.01.2013 по 31.12.2014 встановлено: завищення сум, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, всього у розмірі 1229823 грн., в т.ч. по періодам: травень 2013 року 88269 грн.; червень 2013р. 321749 грн.; липень 2013р. 387193 грн.; серпень 213р. 432612 грн.; заниження сум, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, всього у розмірі 91828 грн., в т.ч. по періодам: жовтень 2013р. 91174 грн.; грудень 2013р. 654 грн. в результаті допущених порушень податкового законодавства., що відображено в розділі пп.3.2.2, п.3.2 розділу 3 акта перевірки. (…) Таким чином, на порушення п.198.1, п.198.3, ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.3, абз."а" п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України ПАТ «Запоріжтрансформатор»: завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку у розмірі 1229823 грн., у т.ч. по періодам: червень 2013 року 88269 грн.; липень 2013 року 321749 грн.; серпень 2013 року 387193 грн.; вересень 2013 року 432612 грн.; занижено суму бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку у розмірі 91828 грн., у т.ч. по періодам: листопад 2013 року 91174 грн.; січень 2014 року 654 грн. Детальний опис порушень наведено в п.3.2.2 розділу 3 «Податок на додану вартість» акта перевірки. …» (т.1, а.с.39-52; 112-131; 134-145; 151-163).

В обґрунтування позовних вимог позивачем надано до суду документи стосовно господарських операцій ПАТ «Запоріжтрансформатор» з ТОВ «Українська нафтогазова компанія» та ТОВ «Лідергаз» (т.2, а.с.00-00).

ПАТ «Запоріжтрансформатор» не надано до суду жодного документа на підтвердження аналітичного чи синтетичного обліку запасів, належного оприбуткування газу, нібито отриманого від ТОВ «Українська нафтогазова компанія» та ТОВ «Лідергаз»; вибуття (використання) газу у власній господарській діяльності.

Надаючи до суду платіжні доручення щодо сплати ТОВ «Українська нафтогазова компанія» та ТОВ «Лідергаз» за отриманий газ, позивачем не надано до суду доказів змін у активах внаслідок здійснення операцій з придбання газу (Балансу (Звіту про фінансовий стан); Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід); Звіту про рух грошових коштів (за непрямим методом) за відповідні роки, періоди, оподаткування яких становить предмет спору у справі).

Надаючи правову оцінку викладеним відповідачем в ОСОБА_9 перевірки №49/28-04-14-00/00213428 від 23.06.2016 порушенням пп.«б», «г», «ґ» п.176.2, ст.176 Податкового кодексу України, зясовано: «… Перевіркою дотримання обовязків щодо подання Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) встановлено, що податкові розрахунки за 2013 рік 2014 рік поквартально до СДПІ по роботі з ВПП у м.Запоріжжі подавались своєчасно. За наслідками опрацювання інформації з бази даних ДФС (відомості Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за Формою №1ДФ за періоди 2013-2014 роки) було виявлено, що податкова звітність ПАТ «ЗТР» подана із недостовірними відомостями та помилками, про що свідчать Повідомлення щодо допущених помилок у податкових розрахунках за формою 1ДФ: за ІІ квартал 2013р.: № від 22.09.2014, № від 22.09.2014, за ІІІ квартал 2013р.: № від 22.09.2014, № від 22.09.2014, № від 22.09.2014, за ІV квартал 2013р.: № від 22.09.2014, за І квартал 2014р.: № від 22.09.2014, № від 22.09.2014, № від 22.09.2014, № від 22.09.2014, № від 23.12.2014, за ІІ квартал 2014р.: № від 07.08.2014, № від 07.08.2014, № від 07.08.2014, № від 21.11.2014, за ІІІ квартал 2014р.: № від 11.11.2014, № від 11.11.2014, за ІV квартал 2014р.: № від 19.02.2015, № від 20.02.2015, № від 20.02.2015, № від 20.02.2015. Крім того, перевіркою встановлено, що за перевіряємий період ПАТ «ЗТР» були надані до контролюючого органу уточнюючі податкові розрахунки за ф.№1ДФ, якими виправлені помилки, самостійно виявлені платником податків, зокрема, внесені зміни до реєстраційних номерів облікової картки платників податків, виправлені суми нарахованого та виплаченого доходу, утриманого податку. (…) За наслідками виправлення вищезазначених помилок було подано уточнюючі розрахунки податкової звітності (ф.№1-ДФ) за ІІІ квартал 2014р., а саме: № від 19.12.2014, № від 05.02.2015, № від 06.02.2015. Коригування, що були внесені ПАТ «ЗТР» у частині донарахування сум податку на доходи фізичних осіб: (…) Зважаючи на вищенаведене, встановлено порушення пп.«а», «б», п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України за поданою звітністю - Податковий розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за Формою №1ДФ за ІІ квартал 2013р., ІІI квартал 2013р., І квартал 2014р., ІІ квартал 2014р., ІІІ квартал 2014р., ІV квартал 2014р., що призвело зміни платника податку. …» (т.1, а.с.210-212).

У спростування зазначених відповідачем відомостей до суду позивачем надано Податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за Формою №1ДФ за періоди, оподаткування яких становить предмет спору, докази прийняття цієї звітності контролюючим органом (т.3, а.с.1-00).

Відповідачем не надано до суду документальних підтверджень надсилання повідомлень щодо допущених помилок у податкових розрахунках за формою 1ДФ, інших недоліків у звітності, зазначених в ОСОБА_9 перевірки №49/28-04-14-00/00213428 від 23.06.2016.

Досліджуючи питання правомірності відображення відповідачем в ОСОБА_9 перевірки №49/28-04-14-00/00213428 від 23.06.2016 порушень пп.14.1.12, пп.14.1.206, пп.14.1.260 п.14.1 ст.14, п.103.2 п.103.3 ст.103, п.120.1 ст.120, п.152.8 ст.152, п.160.1, п.160.2, п.160.5 ст.160 Податкового кодексу України, зясовано наступне: як зазначено в акті, «… Перевіркою повноти визначення суми податку з доходів нерезидентам за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 встановлено його заниження у загальній сумі 6244468 грн., у тому числі: - за 2013 рік у сумі 2587264 грн.; - за 2014 рік у сумі 3657204 грн. Перевіркою встановлено, що ПАТ «ЗТР» не задекларовано за період 2013-2014 роки по рядку 17 ПН Декларацій з податку на прибуток підприємств «Сума податків, які утримуються при виплаті доходів (прибутків) нерезидентам за звітний (податковий) період» та відповідно не подано Додаток ПН до цього рядку та не задекларовано виплату доходів у вигляді процентів (відсотків) на користь нерезидента ZTR- Enesta Handelsgesellschaft m.b.h.», Австрія: - за 2013 рік не задекларовано виплату доходу у сумі 3563780,50 грн. та відповідно не сплачено податок на доходи нерезидентів у розмірі 5% на суму 178189 грн. - за 2014 рік не задекларовано виплату доходу у сумі 3754019,65 грн. та відповідно не сплачено податок на доходи нерезидентів у розмірі 5% на суму 187700,98 грн. (…) На порушення пп.14.1.12, пп.14.1.260 п.14.1 ст.14, п.160.1, п.152.8 ст.152, п.160.5 ст.160 Податкового кодексу (в редакції станом на 31.12.2014) ПАТ «ЗТР» занижено податок при виплаті доходів нерезидентам джерелом їх походження з України щодо суми фрахту за ставкою 6% у джерела виплати, що призвело до не нарахування та несплати податку на прибуток у сумі 1609306 грн., у тому числі: - 2013 рік 1080973 грн.; - 2014 рік 528333 грн. Перевіркою встановлено, що відповідно до угод: №CC-CS/120-СС/TR-713/3/G4/CA-1/3947 від 18.11.2011, №CC-CS/136-WR1/TR-927/3/G3/CA-1/3971 від 15.11.2011, №CC-CS/153-WR1/RT-1424/3/G3/CA-1/4661 від 17.05.2013 та №CC-CS/280-SR1/RT-1614/3/G6/CA-1/4648 від 12.04.2013, укладених з Power Grid Corporation of India Limited, ОСОБА_13, щодо виробництва та експорту трансформаторів ПАТ «ЗТР», передбачено постачання товару на умовах поставки CIF, ІНКОТЕРМС 2010. (…) На виконання умов експортних контрактів, ПАТ «Запоріжтрансформатор» укладено лінійні сертифікати на перевезення вантажів морським транспортом з нерезидентом BONDLINE OU.

На виконання умов угод нерезидентом BONDLINE OU на адресу ПАТ «ЗТР» надані послуги, які оформленні сторонами ОСОБА_9 приймання - передачі до лінійних сертифікатів, де зафіксовано дати прибуття вантажу до порту Мумбаї. За наведеними договорами ПАТ «ЗТР» за 2013р. та 2014р. на користь нерезидента здійснив платежі за отримані послуги у розмірі 3054000 дол. США або 26821767 грн. (…) За інформацією, отриманою від 18.04.2016 №106/7/28-10-45-2-12 з МГУ ДФС- Центральний офіс з ОВП, BONDLINE OU - є резидентом Естонії, 100% акціонером якого є підприємство ALISONITE LLC, Маршаллові Острови. (…) Перевіркою встановлено,що ПАТ «ЗТР» при виплаті доходів на користь BONDLINE OU за послугами фрахту не утримано податок на доходи нерезидента, посилаючись на Конвенцію між Урядом України і Урядом Естонської Республіки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на дохід та майно, дата набрання чинності 24.12.1996р. (…) СДПІ з ОВП у м.Запоріжжі надіслано запити (…) до Іллічівського морського порту та до ліквідаційної комісії ДП «Дельта-Лоцман» щодо надання лоцманських квитанцій на паперових носіях,що містять інформацію стосовно безпосередніх власників морських суден m/v «Han Hui», «Smart Jessica», «MPP Triumph», «Harrison M», «Atlant Frauke» «MPP Shield», які здійснювали транспортування трансформаторів та реакторів виробництва ПАТ «ЗТР» з та до Іллічевського морського торгового порту протягом періоду з 01.12.2012 по 31.12.2014.

Згідно наданих лоцманських квитанцій встановлено безпосередніх власників морських суден m/v «Smart Jessica», «MPP Triumph», «Harrison M», «Atlant Frauke» «MPP Shield», які здійснювали перевезення на замовлення BONDLINE OU (службова ОУ СДПІ з ОВП у м.Запоріжжі №1740/вн від 09.06.2016). З даних лоцманських квитанцій встановлено, що судновласниками суден: m/v «Smart Jessica», - є U. Anna Shipping Co LTD, порт реєстрації Kingstown , St. Vincent; m/v «MPP Triumph», - є Gentian Enterprices Co., порт реєстрації Majuro, Marshall Islands; m/v «Harrison M», - є Harrison Marine LTD, порт реєстрації Nassau, Bahamas; m/v «Atlant Frauke» - є Atlant heavy lift Corporation, порт реєстрації Dubrovnik, Croatian; m/v «MPP Shield», - є Mason Trading LTD, порт реєстрації Majuro, Marshall Islands. Таким чином, нерезидент BONDLINE OU не є власником суден, які здійснювали транспортування трансформаторів та реакторів виробництва ПАТ «ЗТР», а отже отримує доходи не від здавання в оренду порожніх морських або повітряних суден, а діє як проміжна ланка. (…) У звязку з вищевикладеним, нерезидент BONDLINE OU, Естонія не є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України. Таким чином, на порушення пп. 14.1.12, пп. 14.1.260 п. 14.1 ст. 14, п.160.1, п. 152.8 ст. 152, п.160.5 ст.160 Податкового кодексу (в редакції станом на 31.12.2014р.) ПАТ «Запоріжтрансформатор» занижено податок при виплаті доходів нерезидентам джерелом їх походження з України щодо суми фрахту за ставкою 6% у джерела виплати, що призвело до не нарахування та несплати податку на прибуток у сумі 1609306 грн., у тому числі: - 2013 рік 1080973 грн.; - 2014 рік 528333 грн. (…) На порушення пп.14.1.206 п.14.1 ст.14, п.103.2 ст.103, п.160.1, п.160.2 ст.160 п.152.8 ст.152 Податкового кодексу України (в редакції станом на 31.12.2014) ПАТ «ЗТР» занижено податок при виплаті доходів нерезидентам з джерелом їх походження з України щодо виплати процентів та винагороди за позиками на користь нерезидента за угодою про надання кредитної лінії, що призвело до не нарахування та несплати податку на прибуток у сумі 365890 грн., у тому числі: - 2013 рік 178189 грн.; - 2014 рік 187701 грн. Перевіркою встановлено, що ПАТ «ЗТР» укладено кредитний договір №3/06-03 від 24.06.2003 з «ZTR-Enesta Handelsgesellschaft m.b.h.», Австрія. Мета кредитування: фінансування закупівель матеріалів, комплектуючих, фрахту, страхування, комісійних та постачання ПАТ «ЗТР» трансформаторів.

Відповідно до вимог п.2.8 глави 2 розділу І Положення про порядок отримання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів і надання резидентами позик в іноземній валюті нерезидентам, затвердженого постановою Правління НБУ від 17.06.2004 №270, отримано Керуючим філією АТ «Укрексімбанк» в м.Запоріжжі ОСОБА_13 повідомлення від Управління НБУ в Запорізькій області від 31.07.2013 №10-030/2998, де ПАТ «ЗТР» зареєстрував зміни до Кредитного договору від 24.06.2003 №3/06-03. Перевіркою встановлено, що ПАТ «ЗТР» без утримання податку на доходи нерезидента на виконання умов кредитної угоди виплачено на користь «ZTR-Enesta Handelsgesellschaft m.b.h.» відсотків та комісійної винагороди всього 599899,63 євро/7317800,15 грн., в т.ч.: за 2013 рік 338745,28 євро (3563780,50 грн.), за 2014 рік 261154,35 євро (3754019,65 грн.). За інформацією, отриманою від 17.05.2016 №209/7/28-10-45-02-12 з МГУ ДФС Центральний офіс з ОВП, «ZTR-Enesta Handelsgesellschaft m.b.h.» є резидентом Австрії, знаходиться у спільній власності, акціонерами якого є: 1) ПАТ «Запоріжтрансформатор» - 50%, та 2) VA INTERTRADING (власник: APPLEBY TRUST (ДЖЕРСИ) LIMITED, як довірене - NIFETICOVA TRUST) 50%. (…) при визначенні необхідності утримання податку з доходу нерезидента слід враховувати положення Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Австрія про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і на майно, дата набрання чинності 20.05.1999р. (…) Підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України. До перевірки надано Довідку резидента №3527/2013 від 14.08.2013, яка видана Фінансовим управлінням м.Лінца Австрія, що «ZTR-Enesta Handelsgesellschaft m.b.h.», Австрія - є резидентом країни з якою укладено міжнародний договір про уникнення подвійного оподаткування між Україною та Австрією, яка підписана ОСОБА_10 від 13.08.2014 Довідка засвідчена печаткою Голови окружного суду м.Лінц ОСОБА_11 від 15.08.2013. До перевірки надано Довідку резидента №4819/2014 від 12.08.2014, яка видана Фінансовим управлінням м.Лінца Австрія, що «ZTR-Enesta Handelsgesellschaft m.b.h.», Австрія - є резидентом країни з якою укладено міжнародний договір про уникнення подвійного оподаткування між Україною та Австрією, яка підписана ОСОБА_10 від 13.08.2014 Довідка засвідчена печаткою Голови окружного суду м.Лінц ОСОБА_11 від 13.08.2014. (…)

Таким чином, на порушення пп.14.1.206 п.14.1 ст.14, п.103.2, п.103.10 ст.103, п.152.8 ст.152, п.160.1, п.160.2 ст.160 Податкового кодексу України ПАТ «Запоріжтрансформатор» занижено податок при виплаті доходів нерезидентам з джерелом їх походження з України щодо виплати процентів за позиками на користь нерезидента за угодою про надання кредитної лінії, що призвело до не нарахування та несплати податку на прибуток у сумі 365890 грн., у тому числі: - 2013 рік 178189 грн.; - 2014 рік 187701 грн. Окрім цього, при встановленні виплати доходу нерезиденту у сумі 3563780,50 грн. за 2013 рік, та за 2014 рік 3754019,65 грн. з застосуванням ставки податку (5%) та сплати суми податку у розмірі 178189,0 грн. за 2013р. і суми податку у розмірі 187700,98 грн. за 2014р., підприємством ПАТ «ЗТР» не було задекларовано у Додатках ПН по рядку 17 до декларацій з податку на прибуток підприємства: № від 03.03.2014, № від 03.03.2014 № від 09.02.2015, що призвело до порушення п.120.1 ст. 120 Податкового кодексу України. (…)

На порушення п.160.2 ст.160 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI зі змінами та доповненнями, ПАТ «ЗТР» безпідставно застосовано норми міжнародних договорів щодо не оподаткування доходу нерезидента «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» за 2013 рік та утримання податку з доходів нерезидента «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» за ставкою у розмірі 5 відсотків за 2014 рік при необхідності утримання податку з таких доходів за ставкою в розмірі 15 відсотків їх суми, в результаті чого підприємством занижено податок на доходи нерезидентів всього у сумі 4269272 грн., в тому числі за періодами: - за 2013 рік у сумі 1328102 грн. - за 2014 рік у сумі 2941170 грн. Перевіркою встановлено, що взаємовідносини ПАТ «ЗТР» з компанією «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» у періоді з 01.01.2013 по 31.12.2014 відбувались на підставі договору від 28.07.2006 №165 про надання права використання ноу-хау та договору від 06.12.2012 №РД0114653 про надання невиключної ліцензії на використання обєкту промислової власності (винаходу), який охороняється патентом РФ. (…) Перевіркою встановлено, що ПАТ «ЗТР» на виконання договору від 28.07.2006 №165 про надання права використання ноу-хау перераховано роялті у сумі 40295974,63 грн., та на виконання договору від 06.12.2012 №РД0114653 про надання невиключної ліцензії на використання обєкту промислової власності (винаходу), який охороняється патентом РФ, перераховано роялті у сумі 7001689,57 грн. Як зазначено вище, ПАТ «ЗТР» на виконання договору від 28.07.2006 №165 про надання права використання ноу-хау перераховано роялті у сумі 40295974,63 грн., в тому числі у 2013 році у сумі 8854014,72 грн., у 2014 році 31441959,91 грн. Перерахована сума у розмірі 31441959,91 грн. складає 95% відсотків від суми нарахованого ПАТ «ЗТР» доходу компанії «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» за 2014 рік. Загальна сума доходу (100%) складає 33096800,45 грн. Перевіркою встановлено, що податок на доходи компанії «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» за 2013 рік (15%) повинен складати 1328102,21 грн. ПАТ «ЗТР» задекларовано податок на доходи компанії «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» за 2013 рік у розмірі 0,00 грн. Різниця складає 1328102,21 грн. Податок на доходи компанії «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» за 2014 рік (15%) повинен складати 4964520,07 грн. ПАТ «ЗТР» задекларовано податок на доходи компанії «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» за 2014 рік у розмірі 2023350 грн. Різниця складає 2941170,07 грн. Разом за перевіряємий період ПАТ «ЗТР» не сплачено податок на доходи нерезидентів у сумі 4269272,28 грн. Враховуючи наведені норми податкового законодавства, на порушення п.160.2 ст.160 Податкового кодексу України, ПАТ «ЗТР» безпідставно застосовано норми міжнародних договорів щодо не оподаткування доходу нерезидента за 2013 рік та утримання податку з доходів нерезидента за ставкою у розмірі 5 відсотків за 2014 рік при необхідності утримання податку з таких доходів за ставкою в розмірі 15 відсотків їх суми за перевіряємий період, в результаті чого підприємством занижено податок на доходи нерезидентів всього у сумі 4269272 грн. …» (т.1, а.с.166-167, 172-208).

У спростування зазначених відповідачем відомостей до суду позивачем надано документи щодо операцій з нерезидентами: BONDLINE OU (щодо фрахту), «ZTR-Enesta Handelsgesellschaft m.b.h.» (щодо кредитування, виплати комісійної винагороди), компанією «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед» (щодо перерахування роялті), Довідку резидента №3527/2013 від 14.08.2013, Довідку резидента №4819/2014 від 12.08.2014 (т.3, а.с.000-000).

Відповідачем не надано до суду документальних підтверджень того, що «нерезидент BONDLINE OU не є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України» службової ОУ СДПІ з ОВП у м.Запоріжжі №1740/вн від 09.06.2016; інформації від МГУ ДФС Центральний офіс з ОВП №209/7/28-10-45-02-12 від 17.05.2016 стосовно «ZTR-Enesta Handelsgesellschaft m.b.h.»; службової ОУ СДПІ з ОВП у м.Запоріжжі №1741/вн від 09.06.2016 стосовно компанії «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед», відповіді ПАТ «Запоріжтрансформатор» з відмовами надання документів чи то витребуваної інформації.

Вирішуючи спір по суті суд, з урахуванням зазначеного вище, виходить з наступного.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Згідно з ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Одним із основних принципів на яких ґрунтується бухгалтерський облік та фінансова звітність, відповідно до ст.4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є принцип превалювання сутності над формою операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Згідно з ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як зазначено у ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Згідно з п.1.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (далі «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку»), записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів.

Відповідно до п.2.1 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» первинні документи це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Як, зокрема, зазначено колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 22.03.2016 по справі №21-170а16: «… надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом. (…) первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані контрагентом від імені особи, яка заперечує свою участь у створенні та діяльності контрагента платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним. …».

Аналогічний висновок зроблено колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 29.03.2016 по справі №21-5315а15: «… первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту та валових витрат, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена постановою суду, а отже, вони не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг. …».

Крім того, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 14.03.2017 по справі №21-2239а16 дійшла до такого висновку: «… недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у звязку з цим юридично дефектних первинних документів, і незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений звязком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди …».

Як зазначено колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 06.12.2016 по справі №21-1440а16: «… Відповідно до наведеного вище визначення господарська операція повязана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу. (…) недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у звязку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений звязком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди …».

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платниками податків вносяться відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Як передбачено пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку; витрати банківських установ, до яких відносяться: а) процентні витрати за кредитно-депозитними операціями, в тому числі за кореспондентськими рахунками та коштами до запитання, цінними паперами власного обігу; б) комісійні витрати, в тому числі за кредитно-депозитними операціями, розрахунково-касове обслуговування, інкасацію та перевезення цінностей, операціями з цінними паперами, операціями на валютному ринку, операціями з довірчого управління; в) від'ємний результат (збиток) від операцій з купівлі/продажу іноземної валюти та банківських металів; г) від'ємне значення курсових різниць від переоцінки активів та зобов'язань у зв'язку зі зміною офіційного курсу національної валюти до іноземної валюти відповідно до підпункту 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 цього Кодексу; ґ) суми страхових резервів, сформованих у порядку, передбаченому статтею 159 цього Кодексу; д) суми коштів (зборів), внесені до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; е) витрати з придбання права вимоги на виконання зобов'язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги (факторинг); є) витрати, пов'язані з реалізацією заставленого майна; ж) інші витрати, прямо пов'язані зі здійсненням банківських операцій та наданням банківських послуг; з) інші витрати, передбачені цим розділом.

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді. Платник податку для визначення об'єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

Як, зокрема, зазначено у п.138.8 ст.138 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

За приписами пп.138.10.2 п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин): «138.10. До складу інших витрат включаються: 138.10.2. адміністративні витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством: а) загальні корпоративні витрати, в тому числі організаційні витрати, витрати на проведення річних та інших зборів органів управління, представницькі витрати; б) витрати на службові відрядження й утримання апарату управління підприємством (у тому числі витрати на оплату праці адміністративного апарату) та іншого загальногосподарського персоналу; в) витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів загальногосподарського використання (оперативна оренда (у тому числі оренда легкових автомобілів), придбання пально-мастильних матеріалів, стоянка, паркування легкових автомобілів, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона); г) винагороди за консультаційні, інформаційні, аудиторські та інші послуги, що отримує платник податку для забезпечення господарської діяльності; ґ) витрати на оплату послуг зв'язку (пошта, телеграф, телефон, телекс, телефакс, стільниковий зв'язок та інші подібні витрати); д) амортизація нематеріальних активів загальногосподарського використання; е) витрати на врегулювання спорів у судах; є) плата за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги банків; ж) інші витрати загальногосподарського призначення; …».

У п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), зокрема, зазначено: «192.1. Якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню. …».

Згідно з п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду (п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України).

Як зазначено у п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Відповідно до п.200.3 ст.200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Як, зокрема, зазначено у пп.«а» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг.

Тобто, матеріалами справи підтверджено порушення позивачем п.44.1 ст.44, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.8, пп.138.10.2 п.138.10 ст.138; п.192.1 ст.192, п.198.1, п.198.3, ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.3, абз. «а» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України по операціям ПАТ «Запоріжтрансформатор» з ТОВ «Українська нафтогазова компанія» та ТОВ «Лідергаз».

Відтак, відсутніми є підстави для скасування податкових повідомлень-рішень № від 11.07.2016 та № від 11.07.2016.

Надаючи правову оцінку правомірності не відображення у податковій звітності ПАТ «Запоріжтрансформатор» з податку на прибуток підприємства операцій щодо перерахування роялті компанії «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед», суд виходить з наступного.

Як, зокрема, зазначено у пп.140.1.2 п.140.1 ст.140 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), при визначенні об'єкта оподаткування враховуються такі витрати подвійного призначення: 140.1.2. витрати (крім тих, що підлягають амортизації), пов'язані з науково-технічним забезпеченням господарської діяльності, на винахідництво і раціоналізацію господарських процесів, проведення дослідно-експериментальних та конструкторських робіт, виготовлення та дослідження моделей і зразків, пов'язаних з основною діяльністю платника податку, витрати з нарахування роялті та придбання нематеріальних активів (крім тих, що підлягають амортизації) для їх використання в господарській діяльності платника податку. До складу витрат не включаються нарахування роялті у звітному періоді на користь: 1) нерезидента (крім нарахувань на користь постійного представництва нерезидента, яке підлягає оподаткуванню згідно з пунктом 160.8, нарахувань, що здійснюються суб'єктами господарювання у сфері телебачення і радіомовлення відповідно до Закону України "Про телебачення і радіомовлення", та нарахувань за надання права на користування авторським, суміжним правом на кінематографічні фільми іноземного виробництва, музичні та літературні твори) в обсязі, що перевищує 4 відсотки доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) (за вирахуванням податку на додану вартість та акцизного податку) за рік, що передує звітному, а для банків - в обсязі, що перевищує 4 відсотки доходу від операційної діяльності (за вирахуванням податку на додану вартість) за рік, що передує звітному, а також у випадках, якщо виконується будь-яка з умов: а) особа, на користь якої нараховуються роялті, є нерезидентом, що має офшорний статус з урахуванням пункту 161.3 статті 161 цього Кодексу; б) особа, на користь якої нараховується плата за такі послуги, не є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) такої плати за послуги за виключенням випадків, коли бенефіціар (фактичний власник) надав право отримувати таку винагороду іншим особам; в) роялті виплачуються щодо об'єктів, права інтелектуальної власності щодо яких вперше виникли у резидента України. У разі виникнення розбіжностей між контролюючим органом та платником податку стосовно визначення особи, у якої вперше виникли (були набуті) права інтелектуальної власності на об'єкт інтелектуальної власності, такі контролюючі органи зобов'язані звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності, для отримання відповідного висновку; г) особа, на користь якої нараховуються роялті, не підлягає оподаткуванню у відношенні роялті в державі, резидентом якої вона є; 2) юридичної особи, яка відповідно до статті 154 цього Кодексу звільнена від сплати цього податку чи сплачує цей податок за ставкою, іншою, ніж встановлена в пункті 151.1 статті 151 цього Кодексу; 3) особи, яка сплачує податок у складі інших податків, крім фізичних осіб, які оподатковуються в порядку, встановленому розділом IV цього Кодексу.

За приписами п.160.2 ст.160 Податкового кодексу України резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), крім доходів, зазначених у пунктах 160.3-160.7 цієї статті, зобов'язані утримувати податок з таких доходів, зазначених у пункті 160.1 цієї статті, за ставкою в розмірі 15 відсотків їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Позивач надав до копії довідок (Residence Certificate), засвідчені спеціальним штампом «Apostille», проставленим компетентним органом держави, в якій складено документ: в довідці зазначено, що Ciador Enterprises Limited Cyprus має ідентифікаційний код нерезидента, з якою укладено міжнародний договір - 12165061L. Підтверджується, що предявник цієї довідки дійсно є резидентом у розумінні договору про уникнення подвійного оподаткування між Україною та Кіпром. Назва компетентного органу Incоme Tax Office Limassol Дата та місце заповнення штамп 03.01.2013 Limassol Cyprus Відділ податку на прибуток управління податкових зборів. E. Charalambous.

Відповідно до статті 12 «Роялті» Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи (дата підписання 08.11.2012, дата набрання чинності 07.08.2013): 1. Роялті, які виникають у Договірній Державі і сплачуються резиденту іншої Договірної Держави, можуть оподатковуватись у цій іншій Державі. 2. Термін "роялті" у випадку використання в цій статті означає платежі будь-якого виду, що одержуються як винагорода за користування або за надання права користування будь-яким авторським правом на літературні твори, твори мистецтва або науки (в тому числі кінематографічні фільми та фільми або плівки, що використовуються для телебачення чи радіомовлення), комп'ютерні програми, будь-яким патентом, торговою маркою, дизайном, або моделлю, планом, таємною формулою або процесом, або за користування чи надання права на користування промисловим, комерційним або науковим обладнанням, або за інформацію (ноу-хау) стосовно промислового, комерційного або наукового досвіду. 3. Однак такі роялті можуть також бути оподатковані у Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо особа - фактичний власник роялті є резидентом іншої Договірної Держави, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати 10 відсотків від загальної суми всіх платежів. 4. Незважаючи на положення пункту 3 цієї статті, у випадку сплати роялті відносно будь-яких авторських прав на наукові твори, будь-якого патенту, торгової марки, таємної формули, процесу або інформації щодо промислового, комерційного або наукового досвіду, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати 5 відсотків від загальної суми роялті. Спосіб застосування цих обмежень встановлюється компетентними органами Договірних Держав за взаємною домовленістю.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до п.3.2 статті 3 Податкового кодексу України якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

Порядок застосування міжнародного договору України про уникнення подвійного оподаткування стосовно повного або часткового звільнення від оподаткування доходів нерезидентів із джерелом їх походження з України визначений ст.103 Податкового кодексу України.

Як передбачено п.103.1-п.103.5 ст.103 Податкового кодексу України, застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України. Особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України. Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієї статті. Бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів. При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу. Підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України. Довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

На думку суду, відповідачем не доведено порушення позивачем пп.140.1.2 п.140.1 ст.140, п.160.2 ст.160 Податкового кодексу України.

Звідси, у контролюючого органу були відсутніми підстави для винесення податкового повідомлення-рішення № від 11.07.2016.

Надаючи правову оцінку не нарахуванню ПАТ «Запоріжтрансформатор» податку на прибуток іноземних юридичних осіб по операціям з BONDLINE OU, «ZTR-Enesta Handelsgesellschaft m.b.h.» та компанії «Сіадор Ентерпрайзис Лімітед», суд виходить з наступного.

У п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), зокрема, зазначено наступне: «14.1. У цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні: 14.1.12. базова ставка фрахту сума фрахту, включаючи витрати з навантаження, розвантаження, перевантаження та складування (схову) товарів, збільшена на суму витрат за рейс судна або іншого транспортного засобу, сплачуваних (відшкодовуваних) фрахтувальником згідно з укладеним договором фрахтування; 14.1.206. проценти дохід, який сплачується (нараховується) позичальником на користь кредитора як плата за використання залучених на визначений або невизначений строк коштів або майна. До процентів включаються: а) платіж за використання коштів або товарів (робіт, послуг), отриманих у кредит; б) платіж за використання коштів, залучених у депозит; в) платіж за придбання товарів у розстрочку; г) платіж за користування майном згідно з договорами фінансового лізингу (оренди) (без урахування частини лізингового платежу, що надається в рахунок компенсації частини вартості об'єкта фінансового лізингу); ґ) винагорода (дохід) орендодавця як частина орендного платежу за договором оренди житла з викупом, сплачена фізичною особою платнику податку, на користь якого відступлено право на отримання таких платежів. Проценти нараховуються у вигляді відсотків на основну суму заборгованості чи вартості майна або у вигляді фіксованих сум. У разі якщо залучення коштів здійснюється шляхом продажу облігацій, казначейських зобов'язань чи ощадних (депозитних) сертифікатів, емітованих позичальником, або шляхом врахування векселів та здійснення операцій з придбання цінних паперів із зворотним викупом, сума процентів визначається шляхом нарахування їх на номінал такого цінного паперу, виплати фіксованої премії чи виграшу або шляхом визначення різниці між ціною розміщення (продажу) та ціною погашення (зворотного викупу) такого цінного паперу. Платежі за іншими цивільно-правовими договорами незалежно від того, встановлені вони в абсолютних (фіксованих) цінах або у відсотках суми договору або іншої вартісної бази, не є процентами; 14.1.260. фрахт винагорода (компенсація), що сплачується за договорами перевезення, найму або піднайму судна або транспортного засобу (їх частин) для: перевезення вантажів та пасажирів морськими або повітряними суднами; перевезення вантажів залізничним або автомобільним транспортом; …».

Як передбачено п.152.8 ст.152 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відповідальність за повноту утримання та своєчасність перерахування до бюджету податків, зазначених у пункті 153.3 статті 153, статті 156, статті 160 цього Кодексу, несуть платники податку, які здійснюють відповідні виплати.

За приписами п.160.1 ст.160 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) будь-які доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту під доходами, отриманими нерезидентом із джерелом їх походження з України, розуміються: а) проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов'язаннями, випущеними (виданими) резидентом; б) дивіденди, які сплачуються резидентом; в) роялті; г) фрахт та доходи від інжинірингу; ґ) лізингова/орендна плата, що сплачується резидентами або постійними представництвами на користь нерезидента - лізингодавця/орендодавця за договорами оперативного лізингу/оренди; д) доходи від продажу нерухомого майна, розташованого на території України, яке належить нерезиденту, у тому числі майна постійного представництва нерезидента; е) прибуток від здійснення операцій із торгівлі цінними паперами, деривативами або іншими корпоративними правами, визначений відповідно до норм цього розділу; є) доходи, отримані від провадження спільної діяльності на території України, доходи від здійснення довгострокових контрактів на території України; ж) винагорода за провадження нерезидентами або уповноваженими ними особами культурної, освітньої, релігійної, спортивної, розважальної діяльності на території України; з) брокерська, комісійна або агентська винагорода, отримана від резидентів або постійних представництв інших нерезидентів стосовно брокерських, комісійних або агентських послуг, наданих нерезидентом або його постійним представництвом на території України на користь резидентів; и) внески та премії на страхування або перестрахування ризиків в Україні (у тому числі страхування ризиків життя) або страхування резидентів від ризиків за межами України; і) доходи, одержані від діяльності у сфері розваг (крім діяльності з проведення державної грошової лотереї); ї) доходи у вигляді благодійних внесків та пожертв на користь нерезидентів; й) інші доходи від провадження нерезидентом (постійним представництвом цього або іншого нерезидента) господарської діяльності на території України, за винятком доходів у вигляді виручки або інших видів компенсації вартості товарів/виконаних робіт/наданих послуг, переданих/виконаних/наданих резиденту від такого нерезидента (постійного представництва), у тому числі вартості послуг із міжнародного зв'язку чи міжнародного інформаційного забезпечення.

Згідно з п.160.5 ст.160 Податкового кодексу України сума фрахту, що сплачується резидентом нерезиденту за договорами фрахту, оподатковується за ставкою 6 відсотків у джерела виплати таких доходів за рахунок цих доходів. При цьому: базою для оподаткування є базова ставка такого фрахту; особами, уповноваженими стягувати цей податок та вносити його до бюджету, є резидент, який виплачує такі доходи, незалежно від того, є він платником цього податку чи ні, а також є він суб'єктом спрощеного оподаткування чи ні.

Як передбачено п.3.1 ст.3 Податкового кодексу України, податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв'язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст.11 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Австрія про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і на майно (дата набрання чинності 20.05.1999): «…1. Проценти, що виникають в одній Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави, будуть оподатковуватись у цій другій Державі. 2. Однак такі проценти можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо одержувач є фактичним власником процентів, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати: a) 2 відсотки від валової суми процентів, що сплачуються: (i) у зв'язку з продажем у кредит будь-якого промислового, комерційного або наукового обладнання; (ii) у зв'язку з продажем або наданням у кредит будь-яких виробів чи послуг одним підприємством другому підприємству, або (ііі) за позиками будь-якого виду, що надаються банком або другою фінансовою установою; b) 5 відсотків від валової суми процентів в усіх інших випадках. 3. Термін "проценти" при використанні в цій статті означає доход від боргових вимог будь-якого виду, незалежно від іпотечного забезпечення і незалежно від володіння правом на участь у прибутках боржника, і зокрема, доход від урядових цінних паперів і доход від облігацій чи боргових зобов'язань, включаючи премії та винагороди, що сплачуються стосовно таких цінних паперів, облігацій та боргових зобов'язань. 4. Положення пунктів 1 і 2 не застосовуються, якщо фактичний власник процентів, який є резидентом однієї Договірної Держави, здійснює підприємницьку діяльність у другій Договірній Державі, в якій виникають проценти, через розташоване там постійне представництво або надає в цій другій Державі незалежні особисті послуги з розташованої там постійної бази, і боргова вимога, на підставі якої сплачуються проценти, дійсно зв'язані з таким постійним представництвом або постійною базою. У такому випадку, залежно від обставин, застосовуються положення статті 7 або статті 14. 5. Вважається, що проценти виникають у Договірній Державі, якщо платником є сама Держава, її політико-адміністративний підрозділ, місцеві органи влади або резидент цієї Держави. Якщо, проте, особа, що сплачує проценти, незалежно від того, є вона резидентом Договірної Держави чи ні, має в Договірній Державі постійне представництво або постійну базу, у зв'язку з якими виникла заборгованість, по якій сплачуються проценти, і витрати по сплаті цих процентів несе таке постійне представництво або така постійна база, то вважається, що такі проценти виникають у Державі, в якій містяться постійне представництво або постійна база. 6. Якщо з причин особливих відносин між платником і фактичним власником процентів, або між ними обома і будь-якою третьою особою, сума сплачуваних процентів, що стосується боргової вимоги, на підставі якої вона сплачується, перевищує суму, яка була б погоджена між платником і фактичним власником процентів, при відсутності таких відносин, положення цієї статті будуть застосовуватись тільки до останньої згаданої суми процентів.

У такому випадку надмірна частина платежу, як і раніше, підлягає оподаткуванню відповідно до законодавства кожної Договірної Держави з належним урахуванням інших положень цієї Конвенції. 7. Незважаючи на положення пункту 2 цієї статті, проценти, що виникають у Договірній Державі, повинні звільнятись від оподаткування в цій Державі, якщо вони одержуються Урядом другої Договірної Держави або її політико-адміністративним підрозділом, або будь-яким агентством, або за допомогою цього Уряду чи політико-адміністративного підрозділу і дійсно належать Уряду другої Договірної Держави або її політико-адміністративному підрозділу, або будь-якому агентству. 8. Незважаючи на положення статті 7 цієї Конвенції та пункту 2 цієї статті, проценти, що виникають в одній Договірній Державі, які сплачуються та безпосередньо належать резиденту другої Договірної Держави, повинні звільнятися від податку в першій згаданій Державі, якщо вони сплачені стосовно позики, наданої, гарантованої або застрахованої, або стосовно будь-якої іншої боргової вимоги чи кредиту, гарантованого або застрахованого від імені другої Договірної Держави уповноваженим на те органом.».

Як, зокрема, зазначено у ст.8 Конвенції між Урядом України і Урядом Естонської Республіки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на дохід та майно (дата набрання чинності 24.12.1996): «1. Прибутки підприємства Договірної Держави від експлуатації морських або повітряних суден у міжнародних перевезеннях будуть оподатковуватись лише в цій Державі. 2. Для цілей цієї статті прибутки від експлуатації морських або повітряних суден у міжнародних перевезеннях включають: а) доход від здавання в оренду порожніх морських або повітряних суден; і b) прибутки від використання, утримання або здавання в оренду контейнерів (включаючи трейлери і супутнє устаткування для транспортування контейнерів), використовуваних для транспортування товарів чи виробів; де така оренда або таке використання, утримання або оренда, залежно від випадку, є побічними стосовно експлуатації підприємством Договірної Держави морського або повітряного судна у міжнародних перевезеннях. …».

Крім того, у ст.3 Конвенції між Урядом України і Урядом Естонської Республіки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на дохід та майно, зокрема, зазначено: «…1. У розумінні цієї Конвенції, якщо із контексту не випливає інше: (…) h) термін "міжнародне перевезення" означає будь-яке перевезення морським або повітряним судном, що експлуатується підприємством Договірної Держави, крім випадків, коли морське або повітряне судно експлуатується виключно між пунктами в другій Договірній Державі; …».

На думку суду, відповідачем документально не доведено порушення позивачем пп.14.1.12, пп.14.1.206, пп.14.1.260 п.14.1 ст.14, п.103.2 п.103.3 ст.103, п.120.1 ст.120, п.152.8 ст.152, п.160.1, п.160.2, п.160.5 ст.160 Податкового кодексу України.

Звідси, у контролюючого органу були відсутніми підстави для винесення податкового повідомлення-рішення № від 11.07.2016.

Як, зокрема, зазначено у пп.«б», «г», «ґ» п.176.2, ст.176 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин): «176.2. Особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: (…) б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається. У разі якщо відокремлений підрозділ юридичної особи не уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) податок до бюджету, податковий розрахунок у вигляді окремого витягу за такий підрозділ подає юридична особа до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням та надсилає копію такого розрахунку до контролюючого органу за місцезнаходженням такого відокремленого підрозділу в установленому порядку; (…) г) подавати контролюючому органу інші відомості про оподаткування доходів окремого платника податку в обсягах та згідно з процедурою, визначеною цим розділом та розділом II цього Кодексу; ґ) нести відповідальність у випадках, визначених цим Кодексом.

У п.3.1 Розділу ІІІ «Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку», затвердженого 13.01.2015 наказом Міністерства фінансів України №4 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за №111/26556, який 01.04.2015 набрав чинності), зазначено: «Реквізити податкового розрахунку, що заповнюються: навпроти напису "Стор." податковим агентом проставляються порядкові номери сторінок податкового розрахунку; відмічається відповідна клітинка "Звітний", "Звітний новий" чи "Уточнюючий" залежно від того, який податковий розрахунок подається; навпроти напису "Порція" податковим агентом проставляється номер порції; зазначаються податковий номер юридичної особи - податкового агента, податковий номер або серія та номер паспорта фізичної особи - податкового агента (для фізичної особи, яка має відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта), яка подає розрахунок. Заповнення клітинок проводиться зліва направо (для юридичних осіб доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше восьми); відмічається відповідна клітинка "Юридична особа" або "Самозайнята фізична особа"; навпроти напису "Працювало за трудовими договорами" проставляється кількість працівників, які працюють за трудовими договорами (контрактами); навпроти напису "Працювало за цивільно-правовими договорами" проставляється кількість працівників, які працюють за цивільно-правовими договорами у звітному періоді. Реквізити, передбачені абзацами сьомим та восьмим цього пункту, заповнюються тільки в разі наявності у юридичної особи чи у самозайнятої фізичної особи найманих працівників і тільки для першої порції податкового розрахунку; зазначаються найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові самозайнятої фізичної особи, податкова адреса юридичної особи чи самозайнятої фізичної особи, що подає податковий розрахунок; зазначається найменування контролюючого органу, до якого подається податковий розрахунок; навпроти напису "Звітний період" відображаються арабськими цифрами порядковий номер звітного кварталу і рік. Відображення відомостей у розділі І "Суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і суми утриманого з них податку" (далі - розділ І): у графі 1 "№ з/п" відображається порядковий номер кожного рядка, що заповнюється; у графі 2 "Податковий номер або серія та номер паспорта*" відображається реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта фізичної особи (для фізичної особи, яка має відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта), про яку надається інформація в податковому розрахунку. …».

В той же час, в ОСОБА_9 перевірки №49/28-04-14-00/00213428 від 23.06.2016 відповідачем викладено так: «… встановлено порушення пп.«а», «б», п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України за поданою звітністю - Податковий розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за Формою №1ДФ за ІІ квартал 2013р., ІІI квартал 2013р., І квартал 2014р., ІІ квартал 2014р., ІІІ квартал 2014р., ІV квартал 2014р., що призвело зміни платника податку. …». Однак, «Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» не міг застосовуватись ПАТ «Запоріжтрансформатор» до вищевказаної звітності з податку на доходи фізичних осіб у 2013 та 2014 роках, оскільки лише 01.04.2015 набрав чинності.

На думку суду, відповідачем документально не доведено порушення позивачем пп.«б», «г», «ґ» п.176.2, ст.176 Податкового кодексу України, як то зазначено в ОСОБА_9 перевірки №49/28-04-14-00/00213428 від 23.06.2016.

Звідси, у контролюючого органу були відсутніми підстави для винесення податкового повідомлення-рішення № від 11.07.2016.

Оскільки суд погодився з висновками контролюючого органу, викладеному в ОСОБА_9 перевірки №49/28-04-14-00/00213428 від 23.06.2016 про те, що: «… при встановленні виплати доходу нерезиденту у сумі 3563780,50 грн. за 2013 рік, та за 2014 рік - 3754019,65 грн. з застосуванням ставки податку (5%) та сплати суми податку у розмірі 178189,0 грн. за 2013р. і суми податку у розмірі 187700,98 грн. за 2014р. …», то позивач повинен був задекларувати вказані фінансові результати господарської діяльності у Додатках ПН по рядку 17 до Податкової декларації з податку на прибуток підприємства: № від 03.03.2014, № від 03.03.2014, № від 09.02.2015.

Наказом Міністерства фінансів України №1213 від 28.09.2011 «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємства» (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.10.2011 за №1215/19953, чинним до 24.01.2014) та Наказом Міністерства доходів і зборів України №872 від 30.12.2013 «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємства» (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.01.2014 за №103/24880, чинним до 01.12.2015) затверджено форму податкової декларації з податку на прибуток підприємства, відповідно до якої Розрахунок (звіт) податкових зобов'язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України, відображається у таблиці 1 додатка ПН до рядка 17 Декларації. Додаток ПН заповнюється окремо по кожному нерезиденту, якому виплачуються доходи. У разі застосування норм міжнародного договору при виплаті доходів нерезиденту у колонці 5 таблиці 1 додатка ПН вказується ставка податку згідно з міжнародним договором. Крім того, під таблицею вказується назва такого договору та норма, за якою застосовується передбачена договором ставка податку.

Відповідно до п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Відтак, знайшов підтвердження факт не подачі ПАТ «Запоріжтрансформатор» до контролюючого органу «Додатку ПН до рядка 17 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства» при здійсненні на користь нерезидента або уповноваженої ним особи виплати доходу із джерелом його походження з України, як то зазначено в ОСОБА_9 перевірки №49/28-04-14-00/00213428 від 23.06.2016.

Правові підстави до скасування податкового повідомлення-рішення № від 11.07.2016, яким позивачу збільшено грошове зобовязання за платежем податок на прибуток підприємств на суму 340,00 грн. (як штрафні (фінансові) санкції, передбачені п.120.1, ст.120 Податкового кодексу України) у суду відсутні.

З урахуванням приписів ч.3 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення №, №, № прийняті 11.07.2016 Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м.Запоріжжя Міжрегіонального головного управління ДФС не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірними і підлягають скасуванню.

Як зазначено у ч.6 ст.19 Господарського кодексу України, органи державної влади і посадові особи зобовязані здійснювати інспектування та перевірки діяльності субєктів господарювання неупереджено, об'єктивно і оперативно, дотримуючись вимог законодавства, поважаючи права і законні інтереси суб'єктів господарювання.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги є частково обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою (ч.1 ст.98 КАС України).

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1 ст.87 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч.3 ст.94 КАС України).

Оскільки субєктом владних повноважень у справі був Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (як правонаступник Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС), то саме з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати, документально підтверджені у сумі 120879 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.07.2017 задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС від 11.07.2016 №, №, №, прийняті відносно Публічного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор».

В задоволенні решти позовних вимог позивачу відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору в розміри 120879 грн., присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк па апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова виготовлена у повному обсязі 08.09.2017.

Суддя Л.О. Нестеренко