Справа № 280/221/17
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Щербаченко І.В.
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
УХВАЛА

іменем України

"18" вересня 2017 р. Справа № 280/221/17

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бучик А.Ю.

суддів: Мацького Є.М.

Шевчук С.М.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

позивача ОСОБА_3

представника відповідача Рудківської Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від "05" травня 2017 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними , повернення незаконно отриманих коштів ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати дії Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області неправомірними та скасувати рішення про відшкодування 20 % щомісячних коштів з пенсії, зобов'язати відповідача відновити виплату пенсії позивачу у повному розмірі, у якому виплачували до утримання 20 % до січня 2017 року та зобов'язати відповідача утримані з пенсії кошти в розмірі 20 % за скасованим рішенням.

Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 05 травня 2017 року визнано дії Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області неправомірними, скасовано рішення №3 від 16 січня 2017 року, незаконно утримані кошти повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі Коростишівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що згідно повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця від 10.01.2017 № 21 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 10 січня 2017 внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, а тому позивач, який є особою, на яку поширюється дія Закону України "Про прокуратуру" в період з 01.04.2015 по 10.01.2017 був самозайнятою особою.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Встановлено, що ОСОБА_3 з 27 січня 2004 року перебуває на обліку в Коростишівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років обчисленому відповідно до Закону України «Про прокуратуру» при страховому стажі 30 років 8 місяців 28 днів.

Відповідно до повідомлення Коростишівського відділення Житомирської ОДПІ від 29 грудня 2016 року вбачається, що позивач перебував на податковому обліку в Коростишівському відділенні Житомирської ОДПІ.

З витягу з Єдиного реєстру адвокатів серії №000387 від 04 квітня 2015 року вбачається, що ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю на підставі рішення 1 від 09 березня 2000 року. Право на заняття адвокатською діяльністю позивача зупинено 20 березня 2015 року згідно поданої заяви.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції покликався на те, що оскільки позивач зупинив свою адвокатську діяльність, він вважається не самозайнятою особою.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Статтею 13 зазначеного Закону, передбачено - що адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою.

Згідно з п. 4 ст. 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особи, які забезпечують себе роботою самостійно, займаються, зокрема адвокатською діяльністю, підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню. Страхувальником в цьому випадку є сама застрахована особа (пункт 5 статті 14 Закону).

Відповідно до п. 14.1.226 ст. 14 Податкового кодексу України, самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінників, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», взяття на облік осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, зокрема тих, що займаються адвокатською діяльністю, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Отже, особа, яку внесено до реєстру страхувальників, вважається працюючою з дати, що зазначена в реєстрі, як дата взяття на облік платника єдиного внеску.

Пунктом 178.1 ст. 178 Податкового кодексу України встановлено, що особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов'язані стати на облік у фіскальних органах за місцем постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік відповідно до ст. 65 цього Кодексу.

З аналізу положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», вбачається, що право на зайняття адвокатською діяльністю у особи зберігається до зупинення або припинення ним права на зайняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до ч. 6 ст. 31, ч. 7 ст. 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відомості як про зупинення права на заняття адвокатською діяльністю так і про припинення права на заняття адвокатською діяльністю вносяться до Єдиного реєстру адвокатів України. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 17 зазначеного Закону, Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

З огляду на викладене, статус непрацюючої особи набувається за умови як зняття такої особи з обліку податкових органів, так і зупинення або припинення ним права на зайняття адвокатською діяльністю відповідно до ст.ст. 31, 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 перебував на обліку в податкових органах саме як особа, яка займається адвокатською діяльністю.

При аналізі вищенаведених норм чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач помилково ототожнює поняття фізичної особи-підприємця та особи, яка провадить незалежну професійну діяльність (у даному випадку адвокатську діяльність), адже як зазначалось вище, відповідно до п. 14.1.226 ст. 14 Податкового кодексу України це різні форми самозайнятості осіб.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що рішення управління Пенсійного фонду України від 16 січня 2017 року № 3 підлягає скасуванню, у зв'язку з відсутністю підстав для прийняття, а тому висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є правильним.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Коростишівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від "05" травня 2017 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: Є.М. Мацький

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "19" вересня 2017 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачум: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Коростишівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Гагаріна,2,м.Коростишів,Житомирська область,12504

- ,