Справа № 820/2065/17
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 р.Справа № 820/2065/17
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2017р. по справі № 820/2065/17

за позовом ОСОБА_1

до Ленінського (Холодногірського) відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області

про визнання дії незаконними та необгрунтованими,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ленінського (Холодногірського) відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області , в якому просив дії робітників Ленінського (Холодногірського) ВДВС м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Ступина В.В. та Карпенко В.О. по стягненню оплати "заборгованості" в сумі 4387,14 грн. при відсутності виконавчого документу та ненадання копії постанов державного виконавця, визнати незаконними та необґрунтованими, які протирічать вимогам норм Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року відмовлено у відкритті провадження.

Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, направити справу до суду для продовження розгляду справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не враховано вимоги ст. 17 та 18 КАС України , Пленум Вищого адміністративного суду України №5 від 21.05.2012, стверджує, що даний спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи у їх сукупності та доводи апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що вказаний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З позовної заяви встановлено, що позивач звернувся до суду з метою оскарження протиправних, на його думку, дій робітників Ленінського (Холодногірського) ВДВС м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Ступина В.В. та Карпенко В.О. по стягненню оплати "заборгованості" в сумі 4387,14 грн. при відсутності виконавчого документу та ненадання копії постанов державного виконавця у виконавчому провадженні № ВП №18438669 з примусового виконання виконавчого листа №2-1841, виданого 16.10.2009р. Ленінським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ЗАТ КБ "ПриватБанк" в загальному розмірі 3917,16грн.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За приписами частини 1 статті 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 4 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, в адміністративних судах не підлягають розгляду спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, якщо процесуальним законодавством передбачено інший порядок їх судового оскарження.

У той же час, приписами пункту 2 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

Крім того, згідно з пунктом 5 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої цієї статті.

З аналізу вищевикладеного, вбачається, що критерієм визначення юрисдикції в даному випадку є суд, який видав виконавчий документ та статус особи, яка звертається з позовом.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 384 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Про подання скарги суд повідомляє відповідний відділ державної виконавчої служби не пізніше наступного дня після прийняття її судом.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження , а оскаржувані ним дії вчинені відповідачем у ході виконання рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 01.06.2009р. у цивільній справі, на підставі якого видано виконавчий лист № 2-1841, а тому означеній спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, згідно пункту 8 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №5 від 21.05.2012 «Про внесення змін до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» судам необхідно враховувати, що відповідно до частини четвертої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» до юрисдикції адміністративних судів належать справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні вироків судів у частині, що підлягає примусовому виконанню державною виконавчою службою (про стягнення штрафів, конфіскацію майна тощо), за винятком справ за позовами сторін виконавчого провадження.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 5 справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконавчих документів, виданих цими судами в інших справах, крім передбачених пунктами 1 - 4 частини першої статті 18 КАС України, підлягають розгляду місцевими загальними судами як адміністративними судами, які видали виконавчий лист, у разі звернення сторін виконавчого провадження.

Отже, рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця по виконанню рішення суду підлягають оскарженню сторонами виконавчого провадження до суду відповідної юрисдикції, що видав виконавчий лист.

Зазначена позиція також кореспондується з позицією Верховного Суду України, відображених у постанові від 01.12.2015 року.

Пунктом 1 частини 1 статті 109 КАС України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Вказані в оскаржуваній ухвалі дата її прийняття - 25.04.2017р. та назва Комінтернівського районного суду є фактичним описками , які відповідно до вимог ст. 169 КАС України підлягають виправленню та не є підставою в розумінні ст. 204 КАС України для скасування ухвали суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2017р. по справі № 820/2065/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Григоров А.М. Тацій Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 19.09.2017 р.