Справа № 808/2709/16
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року о/об 17 год. 05 хв.Справа № 808/2709/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., за участю представника позивача-1, позивача-2 ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3, розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_5, ОСОБА_3

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (надалі - позивач-1), ОСОБА_1 (надалі - позивач-2) звернулися до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі (надалі - відповідач або УПП у м.Запоріжжі), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.80-84), позивачі просять суд: зобов'язати відповідача звільнити з лав поліції своїх підлеглих ОСОБА_5, начальника канцелярії ОСОБА_3 як порушників Законів України, своїх посадових обов'язків та прав громадян.

В адміністративному позові (а.с.80-84) зазначено, що 19.08.2016 згідно постанови серії АР №043464 ОСОБА_4 визнаний Інспектором роти №3 батальйону №1УПП в м.Запорріжжя ДПП України рядовим поліції ОСОБА_6 винним в порушені правил дорожнього руху ч.1 ст.122 КУПА за поворот ліворуч чим порушив правила дорожньої розмітки 1.18 яка вказує рух лише прямо а також порушив 5.1 ПДР та призначено адміністративне покарання у вигляді штрафу в сумі 255 гривень. ОСОБА_4 не порушував 19.08.2016 о 12.40 вимог правил дорожнього руху, а дії і поведінка інспектора були не професійні, та цинічно нахабні у порушені своїх професійних обовязків та наших прав. Обставини порушень Правил Дорожнього руху інспектор просто придумав. Позивачі зазначили начальнику про те що інспектор дорожньої поліції був оснащений нагрудним відеореєстратором подій та звукозаписом подій. 22.08.2016 позивач-1,2 прибули до відповідача в м.Зпапоріжжя та подали письмовий запит в рамках адміністративної справи та прав особи яка притягується до адміністративної відповідальності на підставі ст.268 КУпАП та просили відповідача надати їм змогу продивитися та прослухати запис відеореєстратора по адміністративній справі згідно постанови серії АР №043464 складеної Інспектором роти №3 батальйону №1 УПП в м.Запоріжжя ДПП України рядовим поліції ОСОБА_6, надати копію з носія інформації тобто з відеореєстратора, надати матеріали справи для ознайомлення та зняття копій з них своїм ксероксом. Однак позивачу-1,2 відмовили видати вказані докази створивши перепони. З витратами великих зусиль тобто оплати пального та транспорту на проїзд, нервів та переборення хамства начальника канцелярії ОСОБА_3 позивачі-1,2 зареєстрували 22.08.2016 свою заяву у канцелярії. Цей начальник на протязі 30 хвилин вперто відмовлявся реєструвати заяву і навіть викликав собі на підкріплення в боротьбі проти позивачів-1,2 наряд поліції. Після цього начальник канцелярії переконавшись, що ніяк позивачів-1,2 не залякати все ж таки зареєстрував запит. Начальник канцелярії категорично відмовився передати запит на інформацію своєму керівництву запропонувавши якось приїхати іншим разом. Це сказано особі і представнику по адміністративній справі, які згідно ст.268, 271 Кодексу мають право не колись а негайно ознайомитися з матеріалами адміністративної справи. Позивачі-1,2 твердо заявили, що будуть чекати керівництва до вечора і розташувалися у фойє на стільцях. Але через хвилину начальник канцелярії запросив позивачів-1,2 до начальника відділу адміністративної практики ОСОБА_5 Таким чином, канцелярія брехала позивачам-1,2 про відсутність уповноваженої особи по адміністративній практиці. Виявляється, така особа була на місці просто секретар, він же начальник канцелярії вчиняв перепони, брехав та не виконував своїх посадових обов'язків передбачених посадовою інструкцією. Позивачі-1,2 переконані, що за вказані порушення начальника канцелярії буде звільнено з лав поліції. ОСОБА_5 прийняв позивачів-1,2 в кабінеті в присутності сторонніх осіб. Позивачі-1,2 заперечили їх присутність так як не бажали щоб стороні особи слухали обставини персональної інформації про позивачів. Але, ОСОБА_5 був іншої думки і сказав, що ця особа буде присутня при розмові. Просто ОСОБА_5 хотів похвастатися перед своїм другом яка він значуща персона і як він буде розправлятися своєю владою зі скаржниками. Доречи, впродовж нашої розмови цей друг ОСОБА_7 хіхікав та коментував ситуацію, тобто брав участь у нашому принижені та підтримував дурниці ОСОБА_7 Потім ОСОБА_7 сказав, щоб ми забрали запит. Позивачі-1,2 запропонували ОСОБА_7 повернути запит у встановленому порядку через канцелярію або написати власноручно свою резолюцію. ОСОБА_7 почав злитися, розпочав дебати про те, що ніяких прав ОСОБА_4, як особа згідно ст.268 Кодексу, не має, а тим більш на ознайомлення з матеріалами адміністративної справи. Щоб підтвердити сказане ОСОБА_8 навіть театрально на публіку перед другом відкрив комп'ютер та, після ознайомлення зі змістом Закону, вірогідно виявив для себе вперше, що дійсно є і така стаття і такі права особи. Нормальна людина вірогідно зобов'язана була забезпечити права особи. Але ні! ОСОБА_8 перейшов на інше питання, почав спотворювати вже положення ст.271 КУпАП, про повноваження адвоката. На думку ОСОБА_7 адвокат на представництво зобов'язаний надати нотаріально посвідчену довіреність, хоча положення закону передбачають просто договір адвоката. ОСОБА_7 запитав у адвоката і про свідоцтво адвоката про зайняття адвокатською діяльністю і посвідчення (що не передбачено ст.268 КУпАП). Всі документи були ОСОБА_7 надані в оригіналі. Продовжуючи виламуватися та викручуватися на креслі хам ОСОБА_7 застосував старий затертий спосіб практики нашої рідної любимої ДАІ - звинувачення адвоката в тому що він п'яний. Хам ОСОБА_7 відмовився видати для ознайомлення особі яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_4 та адвокату адміністративні матеріали. Позивачі-1,2 просять дати оцінку діям ОСОБА_7 та за порушення своїх посадових обов'язків звільнити з лав поліції. Позивачі-1,2 зазначають, що не мають на меті позовом підірвати довіру до поліції.

Позивач-2, представник позивача-1 на задоволенні позовних вимог наполягає з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечував, вважає дії співробітників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_3 такими, що відповідають вимогам Закону України №580-VIII від 02.07.2015 "Про Національну поліцію", просив суд у задоволенні позову відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 проти позову заперечувала, вважає, що вчиняла дії, які відповідають вимогам Закону України №580-VIII від 02.07.2015 "Про Національну поліцію", просила суд у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення позивача-2, представника позивача-1, заперечення представника відповідача, третьої особи, розглянувши матеріали справи, суд з'ясував наступне.

22.08.2016 до Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі ОСОБА_9 патрульної поліції Національної поліції України надійшло звернення ОСОБА_4, підписане як ОСОБА_4, так і його представником - адвокатом ОСОБА_1 (зареєстроване за вх.№К-876) з доданою до нього угодою про надання юридичних послуг, про ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП стосовно ОСОБА_4 та отримання необхідних копій документів (а.с.182).

ОСОБА_8 від 30.08.2016 за №К-876/41/32/02-2016 Управлінням патрульної поліції у м.Запоріжжі ОСОБА_9 патрульної поліції Національної поліції України на адресу позивача-2 повідомлено з посиланням на ст.24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" про не можливість надати копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення через не підтвердження позивачем-2 повноважень на представництво інтересів особи, яка була притягнута до відповідальності (а.с.183).

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За матеріалами справи, до вказаного звернення від 22.08.2016 (зареєстроване за вх.№К-876) було долучено договір про надання правової допомоги.

26.08.2016 до Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі ОСОБА_9 патрульної поліції Національної поліції України надійшло звернення ОСОБА_4 і ОСОБА_1 (зареєстроване за вх.№К-937), в якому вони оскаржують дії інспектора роти №3 батальйону №1 УПП в м.Запоріжжя ДПП України ОСОБА_6 по складанню Постанови серії АР №043464 (а.с.6-7, 143-145).

Судом досліджено Висновок перевірки за фактом звернення громадянина ОСОБА_4 від 31.08.2016, в якому зазначено: "… 26.08.2016 до Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі надійшла заява від громадянина ОСОБА_4, мешкає: Запорізька обл., м.Кам'янка-Дніпровська, вул.Фрунзе, 24, який скаржиться на дії працівників патрульної поліції, а саме на інспектора Курило А.С., яка склала відносно нього адміністративну постанову за ч.1 ст.122 КУпАП. Опитаний інспектор 3 роти 1 батальйону УПП у м.Запоріжжі рядовий поліції ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 … пояснив, що 19.08.2016 виконуючи патрулювання по охороні громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху, близько 12.40 годин в м.Запоріжжі на перехресті вул.Запорізька-Прибережна магістраль був зупинений транспортний засіб під керуванням громадянина ОСОБА_4, який порушив вимоги п.1.18 Правил дорожнього руху України … Під час перевірки було встановлено, що наряд керувався Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015, Наказом України №404 від 28.07.1994. Порушень чинного законодавства інспекторами роти №3 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі не встановлено. На підставі викладеного, ВВАЖАВ БИ: 1.Подальшу службову перевірку припинити. 2.Дії інспекторів 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі визнати такими, що відповідають вимогам діючого законодавства. 3.Постанову в справі про адміністративне правопорушення АР №043464 від 19.08.2016 за ч.1 ст.122 КУпАП залишити без змін, а заяву без задоволення …" (а.с.146-147).

Також, судом досліджено пояснення інспектора 3 роти 1 батальйону УПП у м.Запоріжжі ОСОБА_6 (а.с.150-151).

Відповідачем за вих.№К-937/41/32/01-2016 від 27.09.2016 надано ОСОБА_4 відповідь, згідно з якою заяву щодо законності винесення відносно позивача-1 постанови у справі про адміністративне правопорушення АР №043464 від 19.08.2016 за ч.1 ст.122 КУпАП розглянуто, встановлено, що її винесено відповідно до діючого законодавства; допущене правопорушення підтверджується рапортами інспекторів поліції (а.с.149).

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачу, винесеною 02.02.2017 начальником відділу Кам'янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області при примусовому виконанні постанови №АР №043464 виданої 19.08.2016 Управлінням патрульної поліції у м.Запоріжжі про стягнення з ОСОБА_4 адміністративного штрафу в сумі 255 грн. 00 коп. на користь держави у виконавчому провадженні ВП №52907051, повернуто виконавчий документ стягувачу (а.с.85).

У вказаній Постанові про повернення виконавчого документа стягувачу від 02.02.2017 ВП №52907051, зокрема, зазначено: "… 02/02/2017 від представника за довіреністю ПП в м.Запоріжжя ДПП ОСОБА_2 надійшла заява про повернення виконавчого документу без виконання на підставі п.1 ч.1 ст.37 ЗУ "Про виконавче провадження" …".

Копії такої заяви відповідач до суду не надав.

До суду надано Рішення №209 по скарзі на постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №043464 від 19.08.2016, прийняте 07.02.2017 начальником Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі ОСОБА_9 патрульної поліції ОСОБА_10 по заяві (скарзі) ОСОБА_4 від 03.02.2017 на постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №043464 від 19.08.2016, в якому зазначено наступне: «… Постановою по справі про адміністративне правопорушення АР №043464 від 19.08.2016 гр. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення … та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 255 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень 00 копійок. З постанови по справі про адміністративне правопорушення АР №043464 від 19.08.2016 вбачається, що гр. ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, 19.08.2016 по вул.Запорізька, 1, м.Запоріжжя, приблизно о 12 годині 40 хвилин, керуючи транспортним засобом марки RENAULT моделі LOGAN (номерний знак НОМЕР_1), здійснив поворот ліворуч зі смуги яка вказує рух лише прямо, чим порушив вимоги дорожньої розмітки 1.18, п.8.5.1 Правил. Не погоджуючись із винесеною постановою, гр.ОСОБА_4, подав скаргу, у якій просить згадану постанову скасувати у звязку із неправомірністю її винесення. Свою скаргу гр.ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що в Постанові було невірно вказано прізвище правопорушника та власника транспортного засобу, також, посадку або висадку пасажирів він не здійснював, автомагістраллю не рухався та не порушував вимог дорожньої розмітки. Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення та проаналізувавши наведені у заяві доводи, вважаю, що скарга підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Так, під час розгляду скарги було встановлено, що підстави для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу гр.ОСОБА_4 були відсутні, оскільки докази по справі про вказане адміністративне правопорушення відносно заявника відсутні, а тому притягнення гр.ОСОБА_4М до відповідальності інспектором Курило Аліною Сергіївною було неправомірним. З огляду на це, вважаю, що існують достатні підстави для скасування постанови із закриттям справи. Отже, керуючись ст.7, 245, 247, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вирішив: скаргу ОСОБА_4 від 03.02.2017 задовольнити повністю. Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №043464 від 19.08.2016, а справу закрити. Рішення може бути оскаржене у строк та у порядку, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України …» (а.с.87-88).

Судом з'ясовано, що 02.02.2017 Ухвалою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області в адміністративній справі №318/2008/16-а (яка набрала законної сили 08.02.2017) адміністративний позов ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя, інспектора роти №3 батальйону №1 УПП в м.Запоріжжя ДПП України рядового поліції ОСОБА_6, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_9 патрульної поліції України про скасування постанови серії АР № 043464 від 19.08.2016 залишено без розгляду (а.с.96).

Відтак, права та інтереси ОСОБА_4 щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення є поновленими.

У справі, яка розглядається позивачем не висувались позовні вимоги щодо визнання дій інспектора 3 роти 1 батальйону УПП у м.Запоріжжі ОСОБА_6 протиправними. Персонально до цієї посадової особи, як суб'єкта владних повноважень позовні вимоги - відсутні.

Згідно наданих до суду Довідок відповідача в період з 16.04.2016 по 11.09.2017 відносно начальника відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі ОСОБА_9 патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_5 та відносно завідувача сектору документального забезпечення Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі ОСОБА_9 патрульної поліції ОСОБА_3 службові розслідування не проводились, діючі дисциплінарні стягнення відсутні (а.с.169-170).

Судом досліджено Посадову інструкцію начальника відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі ОСОБА_9 патрульної поліції, затверджену 13.03.2017 наказом ОСОБА_9 патрульної поліції №1222, в якій зазначено наступне: "… 1.2.Начальник відділу призначається на посаду та звільняється з посади наказом начальника ОСОБА_9 за пропозицією начальника Управління та погодженням із Управлінням адміністративної практики з дотриманням вимог Закону України "Про Національну поліцію" ... 2.2.Начальник відділу: … 2.2.2.контролює порядок електронного документообігу, здійснення діловодства стосовно документів, що містять інформацію з обмеженим доступом, здійснення діловодства за зверненнями громадян, розподіляє посадові обов'язки між працівниками відділу, здійснює контроль за їх виконанням; 2.2.3.контролює порядок направлення матеріалів у справах про адміністративні правопорушення до судів та інших органів державної влади; 2.2.6.контролює розгляд скарг громадян в порядку оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення; … 3.1.Начальник відділу має право: 3.1.1.на просування по службі з урахуванням кваліфікації та здібностей, сумлінного виконання своїх обов'язків; 3.1.2.вносити пропозиції начальнику Управління та його заступнику щодо організації роботи відділу; 3.1.3.одержувати в установленому порядку від керівників та працівників структурних підрозділів ОСОБА_9 документи та матеріали, необхідні для виконання своїх завдань та обов'язків; 3.1.4.безперешкодно знайомитися з матеріалами, що стосуються проходження служби в поліції, у разі необхідності давати особисті пояснення; 3.1.5.готувати проекти запитів для отримання в установленому порядку необхідної інформації, документів та інших матеріалів від структурних підрозділів Управління; 3.1.6.з метою належного виконання покладених на нього завдань та обов'язків використовувати програмне забезпечення поліції, користуватися інформаційними базами даних поліції; 3.1.7.повідомляти начальнику Управління та його заступнику про всі недоліки, виявлені у процесі виконання своїх посадових обов'язків та у діяльності відділу і вносити пропозиції по їх усуненню; 3.1.8.приймати участь у навчаннях, семінарах, тренінгах з метою підвищення кваліфікації та отримання нових знань, навичок і вмінь; 3.1.9.користуватись іншими правами, які гарантуються Конституцією України та законодавством України …" (а.с.174-175).

Також, судом досліджено Посадову інструкцію завідувача канцелярії Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі ОСОБА_9 патрульної поліції, затверджену 13.03.2017 наказом ОСОБА_9 патрульної поліції №1222, в якій зазначено наступне: "… 1.2.Завідувач канцелярії призначається на посаду та звільняється з посади наказом начальника ОСОБА_9 за погодженням із начальником Управління з дотриманням вимог трудового законодавства. … 2.1.Основними завданнями завідувача канцелярії є: 2.1.1.сприяння в межах компетенції та повноважень забезпечення реалізації задач патрульної поліції в межах завдань Національної поліції України; 2.1.2.забезпечення виконання поставлених перед канцелярією завдань. 2.2.Завідувач канцелярії: 2.2.1.здійснює загальне керівництво діяльністю канцелярії, організовує, спрямовує і контролює роботу працівників канцелярії; 2.2.2.бере участь в організації професійної підготовки та сприяє підвищенню кваліфікації працівників канцелярії, слідкує за дотриманням ними трудової дисципліни; 2.2.3.в межах компетенції, забезпечує розробку і затвердження перспективних і поточних планів роботи канцелярії; 2.2.4.бере участь у робочих нарадах, засіданнях робочих груп, фахових конференціях з питань, що стосуються компетенції канцелярії; 2.2.5.розподіляє обов'язки між працівниками канцелярії відповідно до затверджених посадових інструкцій, поточних питань, розгляд яких покладається на канцелярію та з урахуванням завантаженості кожного працівника канцелярії; 2.2.6.проводить зустрічі громадян для визначення мети відвідування Управління та супроводжує їх за необхідності; 2.2.7.несе персональну відповідальність за стан виконавчої та трудової дисципліни, комплектування посад у канцелярії, навчання та виховання підлеглих працівників; 2.2.8.у межах компетенції організовує та контролює виконання працівниками канцелярії Конституції та законів України, актів Президента України та Кабінету ОСОБА_12 України, наказів та доручень міністерств, Національної поліції України, керівництва ОСОБА_9 та керівництва Управління; 2.2.9.здійснює контроль за дотримання працівниками Управління строків розгляду звернень громадян, звернень та запитів народних депутатів України та депутатів місцевих рад, адвокатів, а також запитів про доступ до публічної інформації; 2.2.10.доповідає про недоліки, виявлені у діяльності канцелярії та Управління, пов'язані з порушенням вимог законодавства про звернення громадян, народних депутатів та депутатів місцевих рад, несвоєчасність розгляду звернень та запитів; 2.2.11.здійснює методичне керівництво канцелярією, вносить на розгляд керівництва Управління пропозиції щодо його вдосконалення; 2.2.12.вносить керівництву Управління, для подальшої доповіді керівництву ОСОБА_9, пропозиції щодо призначення, переміщення та звільнення з посад працівників канцелярії, а також про їх заохочення і накладення стягнень; 2.2.13.надає керівництву Управління, для подальшої доповіді керівництву ОСОБА_9, пропозиції щодо внесення змін у штатний розпис канцелярії; 2.2.14.здійснює контроль за дотриманням працівниками канцелярії правил внутрішнього трудового розпорядку та трудової дисципліни. 2.3.Начальник канцелярії зобов'язаний постійно працювати над підвищенням свого освітнього та професійного рівня, бути дисциплінованим, чітко виконувати доручення, проявляти ініціативу та мобілізувати себе на виконання поставлених задач … 4.1.Завідувач канцелярії несе відповідальність за: 4.1.1.неякісне або несвоєчасне виконання посадових завдань та обов'язків; 4.1.2.порушення правил поведінки та професійної етики, обмежень, пов'язаних з виконанням покладених обов'язків та специфікою роботи; 4.1.3.недотримання правил внутрішнього трудового розпорядку та вимог законодавства про охорону праці. 4.2.Завідувач канцелярії у разі неналежного виконання своїх функціональних обов'язків несе кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону ..." (а.с.176-179).

Відповідно до приписів наведених Посадових інструкцій начальник Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі не є посадовою особою, яка може звільняти начальника відділу адміністративної практики та завідувача канцелярії Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі ОСОБА_9 патрульної поліції з займаних посад.

Позивачами-1,2 не надано до суду доказів звернення до начальника ОСОБА_9 патрульної поліції щодо звільнення начальника відділу адміністративної практики ОСОБА_5 та завідувача канцелярії ОСОБА_3 Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі ОСОБА_9 патрульної поліції з займаних посад за наведеними у позові обставинами.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з зазначеного вище та враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як зазначено у п.4 Розділу ІІІ "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої 07.11.2015 Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (надалі - "Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі"), особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Згідно вимог п.5 Розділу ІІІ "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Звідси, саме на поліцейського, який безпосередньо розглядає справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі і покладається обов'язок перед винесенням постанови вирішувати всі заяви, клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката(-ів) - тобто ОСОБА_4 та ОСОБА_1

Позивачами-1,2 документально, нормативно не доведено, що саме завідувач сектору документального забезпечення Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі ОСОБА_9 патрульної поліції ОСОБА_3, начальник відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі ОСОБА_9 патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_5 могли і повинні були розглядати клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (ОСОБА_4М.) і його адвоката (ОСОБА_1О.), знайомити їх з матеріалами справи тощо.

Як передбачено п.3 ч.1 ст.288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

За змістом звернення 26.08.2016 ОСОБА_4 і ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Запоріжжі ОСОБА_9 патрульної поліції (вх.№К-937) є оскарження дій інспектора роти №3 батальйону №1 УПП в м.Запоріжжя ДПП України рядового поліції ОСОБА_6 по складанню Постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії АР №043464, але не порядок та підстави для її складання (а.с.143-145). При цьому, клопотання перед керівником, якому надано право на скасування такої постанови, про її скасування позивачами-1,2 у цьому зверненні не зазначено.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч.1 ст.23 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.4 ч.2 ст.23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч.3 ст.23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Позивачі-1,2 вважаючи, що завідувач сектору документального забезпечення Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі ОСОБА_9 патрульної поліції ОСОБА_3, начальник відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі ОСОБА_9 патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_5 при здійсненні владних повноважень принизили їх честь та гідність, неетично ставились до них - позовних вимог щодо захисту честі, гідності і ділової репутації, відшкодування моральної шкоди не висували.

Як зазначено у ч.1 ст.77 Закону України №580-VIII від 02.07.2015 "Про Національну поліцію", поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв'язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв'язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри (ч.1 ст.57 Закону України №580-VIII від 02.07.2015 «Про Національну поліцію»).

Як передбачено п.3 ч.2 ст.57 Закону України №580-VIII від 02.07.2015 «Про Національну поліцію», атестування поліцейських проводиться: для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами (ч.4 ст.57 Закону України №580-VIII від 02.07.2015 «Про Національну поліцію»).

Позивачі-1,2 не надали до суду доказів звернення до відповідних керівників поліції, які вправі призначати на посаду та звільняти з неї: завідувача сектору документального забезпечення Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі ОСОБА_9 патрульної поліції ОСОБА_3; начальника відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі ОСОБА_9 патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_5 щодо проведення атестації цих працівників поліції з подальшим їх звільненням через службову невідповідність.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч.2 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію»).

Дисциплінарний проступок невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст.2 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України»).

Згідно з ст.12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання (ч.7 ст.13 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України»).

Термін «дискреційне повноваження» відповідно до Рекомендації Комітету ОСОБА_12 Європи №R(80)2, прийнятої 11.03.1980 на 316-му засіданні заступників міністрів означає повноваження, яке надає певний адміністративному органу ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 14.03.2017 по справі №21-3063а16 висловило правову позицію про те, що: «… суд не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) відповідача поза межами перевірки за критеріями відповідності прийняття ним рішень (вчинення дій), передбаченими частиною третьою статті 2 КАС …».

Суд погоджується з думкою відповідача про те, що обрання завідувачу сектору документального забезпечення Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі ОСОБА_9 патрульної поліції ОСОБА_3, начальнику відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі ОСОБА_9 патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_5 виду дисциплінарного заходу є дискреційною функцією (повноваженням) керівника ОСОБА_9 патрульної поліції, відповідно і визначення ступеню суворості покарання покладається саме на субєкта владних повноважень, якому законом (ст.13 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України») надано таке право.

За відсутності звернення позивачів-1,2 до начальника ОСОБА_9 патрульної поліції щодо дій (бездіяльності) вказаних співробітників поліції унеможливлює їх покарання.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч.1 ст.2 КАС України).

Позивачами-1,2 у позові не зазначено яким чином звільнення з лав Національної поліції завідувача сектору документального забезпечення Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі ОСОБА_9 патрульної поліції ОСОБА_3, начальника відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в місті Запоріжжі ОСОБА_9 патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_5 поновить права та інтереси ОСОБА_4 та ОСОБА_1 і у чому вони вбачають судовий захист своїх прав та інтересів.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини (ч.2 ст.8 КАС України).

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначено Європейським судом з прав людини у п.90, п.91 Рішення по справі «Boulois проти Люксембургу» від 03.04.2012 (Заява №37575/04): «… 90.Суд повторює, що для того, щоб застосовувався «цивільний» аспект статті 6 §1, має існувати спір (у французькій редакції Конвенції - «contestation») про «право», про яке можна говорити, принаймні на обґрунтованих підставах, що воно визнане в національному законодавстві, незалежно від того, чи передбачене воно Конвенцією. Спір має бути справжнім та серйозним; він може стосуватись не лише фактичного існування права, але й його меж та способу його здійснення; нарешті, результат провадження повинен безпосередньо мати вирішальне значення для даного права, а лише незначний звязок або віддалені наслідки не є достатніми для того, щоб стаття 6 §1 застосовувалась …».

У постанові від 15.12.2015 по справі №800/206/15 колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не підлягають задоволенню. Доводи позивачів-1,2 не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою (ч.1 ст.98 КАС України).

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1 ст.87 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі 14.09.2017.

Суддя О.О. Прасов