Справа № 821/371/17
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 821/371/17

Категорія: 8.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Кузьменко Н.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Романішина В.Л.,

при секретарі - Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про скасування податкових повідомлень-рішень № від 17.01.2017 р., № від 17.01.2017 р., -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що податковим органом відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 За результатами перевірки складено акт №780/21-03-17-03/НОМЕР_3 від 13.10.2015 року, на підставі висновків акту перевірки відповідач виніс податкове повідомлення-рішення № від 17.01.2017 року про визначення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в розмірі 167339,70 грн та податкове повідомлення-рішення № від 17.01.2017 року про визначення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в розмірі 170 грн. Позивач вважає, що при визначенні грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб відповідач порушив вимоги ПК України, оскільки таке нарахування відбулось на загальну суму прощеного кредиту однак в неї окремо входило тіло кредиту, пеня та проценти. З наведеного позивач робить висновок про наявність правових підстав для постановлення судового рішення про скасування податкових повідомлень-рішень № від 17.01.2017 р., № від 17.01.2017 р.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року скасовано податкове повідомлення-рішення Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області № від 17.01.2017 року про визначення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в розмірі 167339,70 грн та податкове повідомлення-рішення Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області № від 17.01.2017 року про визначення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в розмірі 170 грн.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_3) за рахунок бюджетних асигнувань Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1675,10 грн., шляхом безспірного списання коштів органами казначейської служби України.

Не погоджуючись з даною постановою суду податковий орган подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Суд першої інстанції встановив, що на підставі наказу ОДПІ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 08.10.2015 року № 1183, повідомлення про проведення документальної позапланової перевірки від 08.10.2015 року №849/21-03-17-03 посадовою особою відповідача у період з 08.10.2015 р. по 12.10.2015 р. проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р., за результатами якої складено акт «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3) з питання отримання доходу (додаткового блага) у вигляді суми боргу анульованого кредитором за період з 01.01.2014 по 31.12.2014» від 13.10.2015 року №780/21-03-17-03/НОМЕР_3.

У висновках акту перевірки зазначено, що встановлено порушення:

1. пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України - платником податку не включена до загального річного оподатковуваного доходу і не задекларована сума доходу у вигляді суми боргу анульованого кредитором у розмірі 804669,96 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб у сумі 133871,76 грн.;

2. п.49.1, п.49.2, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 ПК України - неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік.

Висновок контролюючого органу про не оподаткування доходу, отриманого позивачем від ПАТ "Дельта Банк" у вигляді суми анульованого (прощеного) боргу, ґрунтуються на тому, що анулювання (прощення) кредитором боргу за його самостійним рішенням є додатковим благом у розумінні пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, що включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків з якого утримується та перераховується до бюджету податок з доходів фізичних осіб. У зв'язку з цим ОДПІ вважає, що ОСОБА_1 зобов'язаний був нарахувати податкові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб та з військового збору, а також подати декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік.

На підставі акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення № від 17.01.2017 року про визначення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в розмірі 167339,70 грн. та податкове повідомлення-рішення № від 17.01.2017 року про визначення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в розмірі 170 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що невиконання відповідачем вимог п.79.2 ст.79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України, Податкового кодексу України.

За змістом підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Приписами підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Згідно підпункту 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 ПК України, які вказані як підстави проведення перевірки ОСОБА_1, визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється в разі, якщо: платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансферного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

На підставі пункту 78.4 статті 78 ПК України Про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Особливості проведення документальної невиїзної перевірки передбачені статтею 79 ПК України.

Відповідно до пункту 79.2 статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає право посадовим особам контролюючого органу розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Таким чином, документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків проводиться виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, а право на проведення такої перевірки надається лише за умови повідомлення платника податку про таку перевірку та вручення копії наказу про проведення перевірки у спосіб, визначений законом, до її початку.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20,підпункту 78.1.1.,78.1.2 пункту 78.1 статті 78 та статті 79 ПК України ОДПІ винесено наказ від 08.10.2015 р. № 1183 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3)" та повідомлення від 08.10.2015 р. № 849/21-03-17-03 про проведення у приміщенні Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області з 08.10.2015 р. документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. Перевірка проводилась з 08.10.2015 року по 12.10.2015 року. Акт перевірки складено 13 жовтня 2015 року.

Наказ про проведення перевірки від 08.10.2015 р. № 1183 та повідомлення від 08.10.2015 р. № 849/21-03-17-03 про проведення перевірки направлено ОСОБА_1 08.10.2015 р. поштовим відправленням №735 та отримані ним 20 жовтня 2015 року, що підтверджується відміткою відділення зв'язку Херсон 20 в поштовому відправленні.

Отже, наказ та повідомлення про проведення перевірки на момент проведення перевірки не були вручені та не були отримані позивачем.

При цьому, ОСОБА_1, у порушення вимог підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України, був позбавлений права бути присутнім під час проведення перевірки та надавати пояснення і документи з питань укладення кредитного договору, виникнення заборгованості і списання боргу за кредитним договором. При цьому суд зазначає, що встановлення цих обставин має вирішальне значення для встановлення наявності підстав для нарахування грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб.

Не ознайомлення позивача до початку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з наказом про її проведення, відомостями про дату її початку та місце проведення перевірки, є грубим порушенням вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України.

Невиконання відповідачем вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 07.04.2014 р. по справі № К/800/37822/13, від 15.06.2015 р. по справі № К/800/53198/13, від 17.12.2015 р. № К/800/40005/15 та постанові Верховного Суду України від 27.01.2015 р. по справі № 21-425а14.

Слід зазначити, що спірні податкові повідомлення-рішення за висновками акту перевірки №780/21-03-17-03/НОМЕР_3 від 13 жовтня 2015 року винесені лише 17 січня 2017 року (отримані позивачем 27 січня 2017 року) тобто через 461 день після закінчення перевірки.

Зазначене є прямим порушенням вимог пункту 86.8 статті 86 ПК України.

За змістом пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки після його реєстрації вручається особисто платнику податків чи його законним представникам або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) перевірки посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки не звільняє такого платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання. Заперечення по акту перевірки розглядаються у порядку і строки, передбачені пунктом 86.7 цієї статті. Податкове повідомлення-рішення приймається у порядку і строки, передбачені пунктом 86.8 цієї статті (пункт 86.4 статті 86 ПК України).

Водночас податковий орган не надав доказів вчасного направлення на адресу позивача акту перевірки або складання акту про неможливість вручити такий акт, що в свою чергу є прямим порушенням пункту 86.4 статті 86 ПК України.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій податкового органу щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 та, відповідно, застосування наслідків у вигляді скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.01.2017 року про визначення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в розмірі 167339,70 грн. та податкового повідомлення-рішення № від 17.01.2017 року про визначення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в розмірі 170 грн.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судові витрати розподіляються відповідно до приписів частини 1 статті 94 КАС України.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року у справі № 821/371/17 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення судового рішення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення у повному обсязі і підписання рішення суду - 25 вересня 2017 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: В.Л. Романішин