Справа № 820/2774/17
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 р. № 820/2774/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бідонька А.В.,

при секретарі судового засідання - Корнієнка А.Д.,

за участю:

представника позивача - Швець Р.П.

представника відповідача - Троцко Б.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Люботинський завод "Продтовари" до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Люботинський завод "Продтовари", звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення - рішення від 24 травня 2017 року №, прийняте Харківським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України в частині визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 1762500 гривень; скасувати податкове повідомлення - рішення від 24 травня 2017 року №, прийняте Харківським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Українив частині визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 1477500,12 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі акту перевірки 19/28-10-50-15-06/24486154 від 10.04.2017 року «Про результати документальної планової перевірки Приватного акціонерного товариства «Люботинський завод «Продтовари» код за з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 р. по 30.09.2016 р.» відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення: № від 24.05.2017 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на суму 1829814 гривень та № від 24.05.2017 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 2136304,50 гривень.

Позивач вважає, що деякі висновки акту перевірки, а саме: висновки стосовно відносин ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари» з підприємством-постачальником ПП «Дінсал», не відповідають фактичним обставинам господарської діяльності позивача, є необґрунтованими, незаконними та такими, що не підтверджені відповідними доказами, а тому спірні податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню в частині сум податкових зобов'язань, які визначені на підставі цих висновків.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи і вимоги поданого позову, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову, при цьому зазначив, що порушення встановлені в ході проведення перевірки, зафіксовані належним чином в акті перевірки, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на законних підставах та відповідають чинному законодавству.

Зокрема, ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари» у порушення вимог податкового законодавства було зайво віднесено до складу витрат в бухгалтерському та, відповідно, у податковому обліку, витрати на придбання робіт з матування пляшок від ПП «Дінсал», а також зайво включено до складу податкового кредиту у квітні 2015 року суми ПДВ по зазначеним взаємовідносинам .

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, що ґрунтуються на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач - Приватне акціонерне товариство "Люботинський завод «Продтовари", пройшов передбачену законом процедуру державної реєстрації, набув статусу суб'єкта господарювання, ідентифікаційний код 24486154, місцезнаходження: 62433 Харківська область, м. Люботин, вул. Радянська. буд.53.

Підприємство взято на податковий облік 20.12.1996 року Люботинським відділенням Харківської ОДПІ, станом на момент проведення перевірки перебуває на обліку в Харківському управлінні Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України .

ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари» є платником ПДВ згідно свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ № 100337648, індивідуальний податковий номер 22.

На підставі направленнь від 30.01.2017р. № 7-10, виданих Харківським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України, фахівцями вказаного контролюючого органу проведена планова виїзна документальна перевірка Приватного акціонерного товариства «Люботинський завод «Продтовари» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 р. по 30.09.2016 р.

Результати вказаної документальної позапланової перевірки оформлені актом № 19/28-10-50-15-06/24486154 від 10.04.2017р.

За висновками податкового органу, викладених у згаданому акті перевірки, встановлені порушення вимог податкового законодавства, а саме:

п. 1 ст. 3 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 3 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.03.99 №87, пп.14.1.36, 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 ст.134.1.1 п.134.1 ст.134, 135.1 ст. 135 п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, знижено податок на прибуток у сумі 1 807 220 грн., у тому числі: за 2015 рік у сумі 1 762 032 грн.; за 1 квартал 2016 у сумі 15 063 грн.; за 1 півріччя 2016 у сумі 30 125 грн.; за три квартали 2016 у сумі 45 188 грн.

п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, занижено податок на додану вартість у загальній сумі 1 424 203 грн., в тому числі: квітень 2015 року на суму 1 175 000 грн., вересень 2015 року на суму 248 836 грн., грудень 2015 року на суму 367 грн. пп. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України. Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (ф. 1-ДФ), затвердженого наказом за № 4 від 13.01.2015 р., а саме: несвоєчасне подання відомостей про нараховані доходи фізичним особам, неподання у складі податкової звітності відомостей про суми позики, що поверталися фізичним особам, подання податкової звітності з недостовірними відомостями.

п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 08.07.2010 р. № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме: самостійне донарахування платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску за січень-квітень 2015 р. та липень 2015 р. на загальну суму 58 916,78 грн.

п.288.4 п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 та п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України, встановлено заниження орендної плати за землю за перевіряємий період на суму 3 839,64 грн., у тому числі за січень 2015 року на суму 154,22 грн., за лютий 2015 року на суму 154,22 грн., за березень 2015 року на суму 154,22 грн., за квітень 2015 року на суму 154,22 грн., за травень 2015 року на суму 154,22 грн., за червень 2015 року на суму 154,22 грн., за липень 2015 року на суму 154,22 грн., за серпень 2015 року на суму 154,22 грн., за вересень 2015 року на суму 154,22 грн., за жовтень 2015 року на суму 154,22 грн., за листопад 2015 року на суму 154,22 грн., за грудень 2015 року на суму 154,22 грн., за січень 2016 року на суму 221,00 грн., за лютий 2016 року на суму 221,00 грн., за березень 2016 року на суму 221,00 грн., за квітень 2016 року на суму 221,00 грн., за травень 2016 року на суму 221,00 грн., за червень 2016 року на суму 221,00 грн., за липень 2016 року на суму 221,00 грн., за серпень 2016 року на суму 221,00 грн., за вересень 2016 року на суму 221,00 грн.,

п.п.266.1.1 п.266.1 п.п.266.2.1 п.266.2 п.п.266.3.3 п.266.3 п.п.266.7.5 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України, встановлено заниження податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об'єкти нежитлової нерухомості, власником яких є ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари» за перевіряємий період на суму 919,03 грн., у т.ч. за I квартал 2015 року на суму 52,36 грн., за II квартал 2015 року на суму 52,37 грн., за III квартал 2015 року на суму 52,37 грн., за IV квартал 2015 року на суму 52,37 грн., за I квартал 2016 року на суму 236,52 грн., за II квартал 2016 року на суму 236,52 грн., за III квартал 2016 року на суму 236,52 грн.

п.120.1 ст.120, п.п.266.1.1 п.266.1 п.п.266.2.1 п.266.2 п.п.266.7.5 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України, встановлено ненадання ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари» податкових декларацій податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об'єкти нежитлової нерухомості за 2015 та 2016 роки.

З посиланням на вказаний акт перевірки, 24 травня 2017 року контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення:

- № , яким Приватному акціонерному товариству «Люботинський завод «Продтовари» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на суму 1829814 гривень;

- № , яким Приватному акціонерному товариству «Люботинський завод «Продтовари» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 2136304,50 гривень.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних рішень, а також суджень, відображених суб'єктом владних повноважень в акті актом № 19/28-10-50-15-06/24486154 від 10.04.2017р., на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд встановив наступне.

В основу викладеного в акті перевірки висновку щодо неможливості реального здійснення господарських відносин між позивачем та ПП «Дінсал» в частині отримання результатів робіт по матуванню скляних пляшок, покладені твердження про відсутність деяких первинних документів, наявність яких, на думку посадових осіб контролюючого органу, є обов'язковою, твердження про здійснення перевезення пляшок поза термінами, передбаченими додатком до договору на проведення робіт з матування пляшок, а також твердження про неможливість ПП «Дінсал» виконувати роботи з матування пляшок з огляду на відсутність у цього підприємства ліцензії на право провадження господарської діяльності, пов'язаної з обігом прекурсорів, які, на думку посадових осіб контролюючого органу, використовуються в процесі матування.

Судом встановлено, що в перевіряємий період позивач мав взаємовідносини з ПП «Дінсал», які здійснювалися на підставі дослідженого у судовому засіданні договору № 5/14 від 22.05.2014 року, відповідно до якого ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари» як Замовник доручив, а ПП «Дінсал», як Виконавець узяв на себе зобов'язання виконати роботи з хімічного матування скляних пляшок для розливу алкогольних напоїв.

Судом встановлено, що основним видом діяльності позивача є виробництво алкогольних напоїв, для здійснення якої він має відповідну ліцензію, а також матеріальні активи та трудовий персонал. Отже, укладений з ПП «Дінсал» договір № 5/14 від 22.05.2014 р. відповідає напряму господарської діяльності позивача.

За умовами договору, роботи з матування пляшок виконувалися згідно підписаної сторонами специфікації, в якій вказувалися кількість пляшок, що передавалася від позивача до підприємства-виконавця робіт, терміни виконання робіт. Передача пляшок оформлювалося актами та видатковими накладними. Перевезення пляшок здійснювалося транспортом позивача та оформлювалося товарно-транспортними накладними.

На виконання умов договору між позивачем та ПП «Дінсал» у перевіряємий період було підписано специфікацію № 2 від 01.09.2014 р., згідно якої виконувалися роботи з матування 2 350 тис. пляшок.

Дослідивши надані до матеріалів справи первинні документі, суд встановив, що перевезення пляшок відбувалося партіями у період з 02.09.2014 року по 29.01.2015 року.

Факт передачі пляшок від позивача до виконавця робіт підтверджується належним чином оформленими видатковими накладними, транспортування пляшок на виконання робіт з матування підтверджується належним чином оформленими товарно-транспортними накладними.

Дослідивши надані до матеріалів справи документи, суд встановив, що після виконання робіт з матування пляшок відбулося їх повернення на адресу позивача, що також підтверджується належним чином оформленими видатковими накладними та товарно-транспортними накладними.

Перевезення пляшок після виконання робіт з матування відбулося у період з 01.04.2015 р. по 24.04.2015 р., про що сторонами був підписаний акт прийому-передачі пляшок № 7 від 27.04.2015 року. Факт відвантаження пляшок підтверджується належним чином оформленими видатковими накладними, факт перевезення підтверджується належним чином оформленими товарно-транспортними накладними. На виконання умов договору за фактом підписання належним чином оформленого акту приймання-передачі виконаних робіт № 390 від 27.04.2015 р. контрагентом позивача було виписано на адресу ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари» та зареєстровано у встановленому порядку в ЕРПН належним чином оформлену податкову накладну № 630 від 27.04.2015 р.

Матеріали справи містять документи з яких вбачається, що за отримані роботи позивач розраховувався шляхом перерахування безготівкових коштів на поточний рахунок виконавця робіт, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

Приєднані до матеріалів справи платіжні документи засвідчують факт виконання позивачем зобов'язань по оплаті вартості робіт за вищевказаним правочином шляхом перерахування безготівкових грошових коштів. З огляду на приписи Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом" суд робить висновок про те, що операції суб'єктів права з перерахування саме безготівкових грошових коштів є прозорими для контролю з боку держави, так як здійснюються виключно у встановлений самою ж державою спосіб - через банківські установи. Наявні у справі документи засвідчують, що безготівкові кошти були списані з рахунків позивача, тобто вибули з його власності. Доказів повернення цих коштів до позивача, наявності у позивача та вказаних в акті перевірки контрагентів позивача спільного інтересу щодо їх отримання (що могло б мати місце в разі пов'язаності цих осіб), в матеріалах справи немає.

Матеріали справи містять копії виробничих листів, які підтверджують використання результатів придбаних робіт у власній господарській діяльності підприємства позивача.

Оцінивши наявні в справі докази, суд зазначає, що сторонами не заперечується, а матеріалами справи додатково підтверджено факт виконання позивачем та його контрагентом зобов'язань за вказаним вище правочином. Копії долучених до матеріалів справи первинних і розрахункових документів не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Доказів фізичної відсутності господарських взаємовідносин у спірних правовідносинах, використання позивачам придбаних результатів робіт не за призначенням, несумісності змісту виконаних на замовлення позивача робіт з напрямом господарської діяльності, відповідач у ході розгляду справи до суду не надав.

Наявні в матеріалах справи первинні документи підтверджують рух активів і капіталу позивача та спростовують викладені в акті перевірки твердження про не відповідність первинних документів фактичним обставинам господарської діяльності платника податків.

Суд зазначає також помилковість викладеного в акті перевірки висновку контролюючого органу про обов'язковість наявності дорожніх листів для підтвердження факту перевезення товарно-матеріальних цінностей. Законом України від 05.07.2011 р. № 3565-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень" у текстах законів України "Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух" та "Про міліцію" вилучено посилання на дорожні листи. Отже, скасуванням подорожнього листа приведено у відповідність законодавчі норми і підприємства, які експлуатують транспортні засоби, мають право не виписувати водіям дорожні листи.

Суд також зазначає, що в ході судового засідання відповідачем не було надано відповідних доказів неможливості контрагентом позивача виконувати роботи з матування пляшок з огляду на відсутність у нього ліцензії на право провадження господарської діяльності, пов'язаної з обігом прекурсорів, які, за змістом акту перевірки, обов'язково використовуються в процесі виконання вказаних робіт.

В той же час, позивачем надано до матеріалів справи технічні умови «Пляшки скляні матовані для харчових рідин» ТУ У 23.1-1:2017, які у встановленому порядку, уповноваженим державним суб'єктом, внесені до бази даних «Технічні умови України» та зі змісту яких вбачається, що при виконанні робіт з матування пляшок хімічним методом використовуються речовини, які відповідними нормативними актами України не відносяться до складу прекурсорів.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами, не спростовується реальність здійснення господарських відносин позивача з підприємством - контрагентом, яке на замовлення ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари» виконувало роботи з матування пляшок та підтверджено правомірність дій позивача по включення до складу витрат в бухгалтерському та податковому обліку, витрат на придбання цих робіт, а також правомірність включення сум ПДВ по зазначеним взаємовідносинам до складу податкового кредиту у відповідному періоді.

Згідно з п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

За правилами п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/робіт, послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних / розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні / розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку.

Відповідно до п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Податкова накладна, складена на виконання умов договору між позивачем та виконавцем робіт не має дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу п.201.1, 201.4, 201.6 ст.201 Податкового кодексу України спричиняють втрату податковими накладними юридичної сили і доказовості.

До того ж, позивачем надані всі належні первинні документи, що підтверджують реальність придбання результатів робіт у свого контрагента, отже, позивачем було повністю дотримано вимоги ПК України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідачем не доведено факт порушення позивачем зазначених вище норм податкового законодавства.

Відповідно до п.п.1, 3 частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Суд зазначає, що згідно наданих сторонами процесу письмових пояснень, на підставі викладеного в акті перевірки висновку про неможливість ПП «Дінсал» виконувати роботи з матування пляшок, позивачу контролюючим органом були визначені податкові зобов'язання та застосовані штрафні санкції: з податку на прибуток у розмірі 1 477500,12 грн., з ПДВ у розмірі 1 762500 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що податкові повідомлення-рішення від 24 травня 2017 року № та № , в частині зазначених вище сум, прийняті Харківським управлінням Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам законодавства, через що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати підлягають стягненню згідно положень ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 72, 94, 160 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Люботинський завод "Продтовари" до Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 24 травня 2017 року № в частині визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 1175000,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 587500,00 грн.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України від 24 травня 2017 року № в частині визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 1477500,12 грн.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Люботинський завод "Продтовари" (, адреса: вул. Слобожанська, 53, м. Люботин, Харківська область, 62433) сплачену суму судового збору в розмірі 48600,00 грн. (сорок вісім тисяч шістсот гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (, адреса: 04119, м. Київ вул. Дегтярівська, 11-г).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя Бідонько А.В.

Повний текст постанови виготовлений 25 вересня 2017 року.