Справа № 308/6368/15-а
Суддя: Монич О. В.
Дата ухвалення: 2017-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/6368/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2017 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

головуючої судді Монич О.В.

при секретарі Пассер М.І.

з участю прокурора Губаль

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

третя особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3

представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3- ОСОБА_4

та представника третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді адміністративну справу за позовом Прокурора міста Ужгород, що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_7 Крістіна Василівна, ОСОБА_8, ОСОБА_3 до Ужгородської міської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання рішення Ужгородської міської ради недійсним ,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду звернувся прокурор міста Ужгорода, в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з позовом до Ужгородської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_7 Крістіна Василівна, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_5, про визнання протиправним і скасування пункт 1.19 рішення ХVII сесії Ужгородської міської ради VI скликання № 919 від 31 травня 2013 року про надання ОСОБА_5 дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в районі вул. Урожайної в м. Ужгороді з подальшою передачею її в оренду.

В позові прокурор посилається на порушення спірним рішенням відповідача конституційних прав, зокрема права користування земельними ділянками, які перебували в користуванні неповнолітнього ОСОБА_7, та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача, що є неприпустимим в силу припису норм Конституції України, Цивільного кодексу України, перевищивши свої повноваження з огляду на норми частини другої статті 19 Конституції України, частини третьої статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Позивач посилається на правомірність набуття неповнолітнім та третіми особами на стороні позивача прав користування земельними ділянками по вул. Урожайній, 46 та вул. Урожайній, 48, оскільки такі набуті на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувачів їх спадкодавців.

Зазначає, що мав місце поетапний перехід права користування земельною ділянкою в м. Ужгороді, вул. Урожайна, 46 (колишня адреса с. Дравці Ужгородського району Закарпатської області, №269) від ОСОБА_9 (прабаба) черезОСОБА_10 (баба), через ОСОБА_10 Станка Юрійовича (діда) та ОСОБА_11 (матір) до ОСОБА_11 Крістіни Василівни, ОСОБА_7, ОСОБА_12 (діти).

Аналогічно набули прав користування земельною ділянкою за адресою м. Ужгород, вул. Урожайна, 48 (колишня адреса с. Дравці Ужгородського району Закарпатської області, №270) треті особи на стороні позивача Юнґвірт ОСОБА_13, ОСОБА_3 через ОСОБА_14 (батька, чоловіка) від ОСОБА_15 (прабаба).

Прокурор зазначає, що двічі профільна постійна депутатська комісія з питань раціонального використання земельних ресурсів Ужгородської міської ради рекомендувала відмовити ОСОБА_5 у задоволенні клопотання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в районі вул. Урожайної в м. Ужгороді.

Однак, пунктом 1.19 рішення сесії Ужгородської міської ради №919 від 31.05.2013 року надано дозвіл ОСОБА_5 на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в районі вул. Урожайної з подальшою передачею її в оренду, яка на місцевості (в натурі) частково накладається на земельну ділянкунеповнолітнього ОСОБА_7та на земельні ділянки громадян ОСОБА_1, ОСОБА_12,ОСОБА_8 та ОСОБА_3

Прокурор як на доказ володіння і користування земельною ділянкою за адресою м. Ужгород, вул. Урожайна, 46, ОСОБА_7 та ОСОБА_7 Крістіни Василівни як правонаступників посилається на:

- архівну довідку Баранинської сільської ради від 04 лютого 2013 року №194;

- генеральний план (схему) земельної ділянки по вул. Урожайній, №46 у м. Ужгороді Закарпатської області з інвентаризаційної справи №7680;

- договір дарування частини будинку від 11 лютого 2013 року, запис в реєстрі №172 приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_16;

- витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №412004 від 11 лютого 2013 року;

- свідоцтво про право на спадщину за законом від 29 квітня 2009 року

(спадкова справа №408/2007 рік, запис в реєстрі №3-807 державного нотаріуса Першої Ужгородської державної нотаріальної контори ОСОБА_17В.);

- витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» Ужгородської міської ради

Закарпатської області від 12 травня 2009 року, №22695116;

- витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію

права власності за №406449 від 11 лютого 2013 року;

- свідоцтво про право на спадщину за законом від 29 квітня 2009 року

(спадкова справа №408/2007 рік, запис в реєстрі №3-805 державного нотаріуса Першої Ужгородської державної нотаріальної контори ОСОБА_17В.);

- витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» Ужгородської міської ради

Закарпатської області від 12 травня 2009 року, №22692127.

Щодо третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_8 як правонаступників прокурор як на титул права користування посилається на:

- архівну довідку Баранинської сільської ради від 06 вересня 2013 року №1512;

- гнеральний план (схему) земельної ділянки по вул. Урожайній, №48 у м. Ужгороді Закарпатської області з інвентаризаційної справи №7688;

- свідоцтво про право на спадщину за законом від 22 червня 2009 року

(спадкова справа №393/2009 рік, запис в реєстрі №2-469 державного нотаріуса Першої Ужгородської державної нотаріальної контори ОСОБА_18І.);

- свідоцтво про право на спадщину за законом від 22 червня 2009 року

(спадкова справа №393/2009 рік, запис в реєстрі №2-470 державного нотаріуса Першої Ужгородської державної нотаріальної контори ОСОБА_18І.).

Вважає, що прийняттям 31 травня 2013 року Ужгородською міською радою спірного рішення спричинило порушення прав вказаних громадян і виникнення земельного спору, так як Відповідачем порушено порядок відведення земельної ділянки з подальшим наданням її в оренду, оскільки спірні частини земельних ділянок не вилучені з їх правомірного користування.

Прокурор в судовому позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

Представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю.

Третя особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 та її представник - ОСОБА_4. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про визнання позову, якою Ужгородська міська рада визнає позов прокурора м. Ужгорода в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 щодо протиправності та скасування пункту1.19 рішення сесії Ужгородської міської ради № 919 від 31.05.2013 р.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_5 - ОСОБА_6 проти позову заперечив, вважає його безпідставним, та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючих висновків.

Судом встановлено, що 31.05.2013 року Ужгородською міською радою прийнято рішення в частині пункту 1.19. про надання ОСОБА_5 дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в районі вул. Урожайної з подальшою передачею її в оренду.

В порядку реалізації рішення відповідача ОСОБА_5 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_5 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої в м. Ужгороді, вул. Урожайна, Закарпатська області.

Позивач стверджує, а відповідач не заперечує, що відведена за рішенням Ужгородської міської ради ОСОБА_5 земельна ділянка на місцевості накладається на частину земельної ділянки, яка перебуває в користуванні неповнолітнього ОСОБА_7, інтереси якого представляє прокурор, його сестри ОСОБА_1 за адресою м. Ужгород, вул. Урожайна, 46, та земельної ділянки третіх осіб Юнґвірт О.Т. та ОСОБА_3 за адресою м. Ужгород, вул. Урожайна, 48.

Згідно з матеріалами проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_5 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої в м. Ужгороді, вул. Урожайна, Закарпатська області земельній ділянці, що відводиться ОСОБА_5 присвоєно кадастровий номер :68:001:0127.

Згідно з Повідомленням про виявлення органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, у документації із землеустрою (оцінки земель) помилки, допущеної у його відомостях, від 28.11.2014 року №/1 управління Держземагентства в Ужгородському районі повідомляє про перетин ділянки неповнолітнього ОСОБА_7 з земельною ділянкою кадастровий номер :68:001:0127; площа співпадає на 5,9681%.

Згідно з Повідомленням про виявлення органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, у документації із землеустрою (оцінки земель) помилки, допущеної у його відомостях, від 28.11.2014 року №/1 управління Держземагентства в Ужгородському районі повідомляє про перетин ділянки ОСОБА_1 з земельною ділянкою кадастровий номер :68:001:0127; площа співпадає на 35,683%.

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до протоколу загальних зборів колгоспників колгоспу ім. Шверніка, с. Баранинці від 09 березня 1954 року прийнята до колгоспу ім. Шверніка і їй виділено земельну ділянку згідно з Статутом сільгоспартілі.

Повноваження загальних зборів земельних товариств щодо розпорядженням землею встановлені ст.ст. 51, 52 Земельного кодексу УРСР.

Згідно з відповіддю Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 13.04.2016 року №97 відомості про інші земельні ділянки ОСОБА_9 , яка мешкала за адресою с. Дравці, 269, відсутні.

Згідно з ст. 9 розділу І «Про право на землю трудового користування» Земельного кодексу У.Р.С.Р. громадяни, які бажають отримати землю в трудове користування, наділяються землею або земельними товариствами, до складу яких вони входять, або земельними органами, якщо в розпорядженні останніх є запасна земля, призначена для трудового користування.

Право на землю, надану в трудове користування, безстрокове і може бути припиненим тільки на підставах, вказаних в законі (ст. 11 розділу І «Про право на землю трудового користування» Земельного кодексу УРСР). Двором відповідно до положення ч. 66 Земельного кодексу УРСР 1922 року визнається сімейно-трудове обєднання осіб, що спільно ведуть сільське господарство.

Станом на 1974-1976 роки згідно з Погосподарською книгою Баранинської сільської ради, том 4, с.67, особовий рахунок №614 по земельній шнуровій книзі №102, за адресою с. Дравці, №269, голова сімї - ОСОБА_9, в особистому користуванні господарства знаходиться землі 0,32 га.

Право землекористування громадян, які проживають в сільській місцевості, засвідчується записами в земельно-шнурових книгах сільськогосподарських підприємств і організацій та погосподарських книгах сільських ОСОБА_16, а в містах і селищах міського типу - в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських, селищних ОСОБА_16 народних депутатів (частина пята статті 20 ЗК УРСР 1970 року).

Згідно з обліком в Погосподарській книзі (особистий рахунок №614, книга №102) сімя ОСОБА_9 відноситься до суспільної групи господарства колгоспники. З 1968 року ОСОБА_9 - пенсіонер.

Відповідно до ст. 63 Земельного кодексу УРСР від 08.07.1970 року право колгоспного двору на присадибну ділянку засвідчується записом в земельній шнуровій книзі колгоспу.

Право на надану присадибну земельну ділянку зберігається за колгоспними дворами, в яких єдиний працездатний член двору призваний на дійсну строкову військову службу в ряди Збройних Сил СРСР або перебуває на виборній посаді, пішов учитися, тимчасово перейшов на іншу роботу за згодою колгоспу або в порядку організованого набору, а також коли в складі колгоспного двору залишились тільки неповнолітні.

Право користування присадибною ділянкою зберігається також за колгоспними дворами, всі члени яких втратили працездатність внаслідок старості або інвалідності (ст. 65 ЗК УРСР 1970 року).

В 1988 році право власності на будинок, господарські будівлі і споруди на земельній ділянці в м. Ужгороді, вул. Урожайна, 46 за договором дарування від 04.04.1988 року перейшло до ОСОБА_10, доньки ОСОБА_9

25.02.1995 року ОСОБА_9 померла (свідоцтво про смерть серії І-ФМ № 496080 від 25 лютого 1993 року).

Відповідно до статті 30 Земельного кодексу України ( в ред. від 13.03.1992 року) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

Згідно з Указом Президії Верховної ОСОБА_16 Української РСР від 12.07.1976 року №1078-IX с. Дравці Баранинської сільської ради включено в межі міста Ужгорода Закарпатської області.

Землі, приєднані до міста Ужгорода з землекористувань району, відповідно до рішення Закарпатської обласної ради народних депутатів №88 від 20.03.1984 року залишені в користуванні попередніх землекористувачів.

04.02.2004 року ОСОБА_10 померла. Спадкоємцями на житловий будинок, господарські будівлі і споруди стали ОСОБА_10 Станко Юрійович та ОСОБА_11.

Межі та розміри земельної ділянки, яка перебувала в користуванні домоволодіння за адресою м. Ужгород, вул. Урожайна, 46, визначені в плані інвентаризаційної справи №7680, складеної 29.11.2004 року.

В подальшому згідно з свідоцтвами про право на спадщину за законом від 29 квітня 2009 року (спадкова справа №408/2007 рік), Договором дарування частини будинку від 11.02.2013 року неповнолітні ОСОБА_1, ОСОБА_7, інтереси якого представляє прокурор, та ОСОБА_12 отримали будинок за адресою м. Ужгород, вул. Урожайна, 46, у спільну часткову власність.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України в редакції, чинній на дату смерті ОСОБА_10, при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Однак, ґрунтуючись на позиції Конституційного Суду України, викладеній в рішенні 5-рп/2005 від 22.09.2005 року, суд приходить до переконання, що незалежно від того, коли було прийнято рішення про виділення земельної ділянки громадянам для тих чи інших потреб, право на них є непорушним.

Конституційний Суд України зазначив, що згідно з частиною третьою статті 41 Конституції України громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ця конституційна гарантія не може тлумачитися як така, що заперечує державний захист інших визнаних майнових прав громадян (крім права власності) або обмежує можливості такого захисту прав землекористувачів, набутих свого часу відповідно до чинного на той час законодавства. Поряд із впровадженням приватної власності на землю громадянам, на їх вибір, забезпечувалась можливість продовжувати користуватися земельними ділянками на праві постійного (безстрокового) користування, оренди, пожиттєвого спадкового володіння або тимчасового користування. При цьому в будь-якому разі виключалась як автоматична зміна титулів права на землю, так і будь-яке обмеження права користування земельною ділянкою у зв'язку з не переоформленням правового титулу.

Щодо прав користування земельною ділянкою третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, за адресою м. Ужгород, вул. Урожайна, 48, судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до архівної довідки від 03.08.2015 року №Ю-164/01-23 згідно з записами в погосподарській книзі Дравецької сільської ради за 1950-1952 роки у домоволодінні №170 с. Дравці, голова сімї ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_3, колгоспник колгоспу ім. Шевченка з 01.02.1949 року, дружина ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_4, у користуванні знаходилось 1950 рік 0,26 га; 1951-1952 роки 0,25 га, з них буд будівлею 0,01 га.

Згідно із записами в Погосподарській книзі Баранинської сільської ради, том 4, с. 69, особовий рахунок №616, по земельній шнуровій книзі №103, адреса с. Дравці, 270, голова сімї ОСОБА_15, в особистому користуванні користуванні господарства в 1974-1976 роки знаходилось 0,22 га, з них під будівлями 0,01 га.

01.03.1990 року ОСОБА_15 померла. Спадкоємцем був ОСОБА_14, який помер 07.02.2008 року. Домоволодіння за адресою м. Ужгород, вул. Урожайна, 48 набули у спільну часткову власність у порядку спадкування за законом ОСОБА_3, Юнґвірт ОСОБА_13 (свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.06.2009 року).

Розміри та межі землекористувань за адресою м. Ужгород, вул. Урожайна, 46, та вул. Урожайна, 48, які на місцевості обмежені природніми обєктами землями загального користування, провулком, підтверджуються викопіюванням з генерального плану міста по вул. Урожайній, 48 а, від травня 2014 року, викопіюванням з генерального плану міста по вул. Урожайній, 50, від січня 2007 року.

Відповідачем не доведено, що земельні ділянки за адресами м. Ужгород, вул. Урожайна, №46 та вул. Урожайна, №48, вилучалися із користування попередніх землекористувачів, якими станом на дату прийняття спірного рішення в 2013 році були ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_12 (вул. Урожайна, 46) та ОСОБА_3, Юнґвірт О.Т. (вул. Урожайна, 48).

30.08.2015 року померла Юнґвірт ОСОБА_20 у справу не залучалися.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України (2001 року) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч. 1 ст. 122 ЗК України).

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нових земельних ділянок (ч.1 ст. 123 ЗК України).

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (ч. 2 ст. 123 ЗК України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 3 ст. 123 ЗК України).

Згідно з висновком про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з подальшою передачею її в оренду для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в м. Ужгород, вул. Урожайна, Закарпатської області, виданим ОСОБА_5 Управлінням Держземагентства в Ужгородському районі від 18.02.2014 року №97/03-14, ОСОБА_5 відводиться земельна ділянка за рахунок земель громадян, яким надані землі у власність і користування.

Суд констатує, що рішення Ужгородською міською радою від 31.05.2013 року №919 в частині надання дозволу ОСОБА_5 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої в м. Ужгороді, вул. Урожайна, Закарпатська області, прийнято з порушенням вимог статті 123 ЗК України, оскільки у попередніх землекористувачів ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_3, Юнґвірт О.Т. не вилучено частину ділянок, за рахунок яких формується нова земельна ділянка ОСОБА_5, свою письмову згоду, засвідчену нотаріально,на вилучення частин таких земельних ділянок, землекористувачі не надали.

Окрім того, таке рішення порушує права вказаних землекористувачів, які їм гарантовані Конституцією та законами України.

Відтак, отримавши земельну ділянку в порядку успадковуваного довічного володіння від спадкодавців, у яких ця земельна ділянка була в постійному користуванні, ОСОБА_1, ОСОБА_12 та ОСОБА_7 є законними користувачами (володільцями) земельної ділянки за адресою м. Ужгород, вул. Урожайна, 46, площею 0, 22 га, а ОСОБА_3 та Юнґвірт О.Т. земельної ділянки за адресою м. Ужгород, вул. Урожайна, 48, площею 0, 22 га.

Разом з тим, вказане рішення прийнято Відповідачем і в порушення норм генерального плану м. Ужгорода, затвердженого ХХІХ сесією Ужгородської міської ради IV скликання від 04 червня 2004 року №313.

Згідно із рішенням, яке оскаржується прокурором, земельна ділянка відводиться ОСОБА_5 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд.

Так, як доводить викопіювання з плану міста по вул. Урожайній, що виготовлене в січні 2014 року комунальним підприємством «Архітетектурно-планувальне бюро» на замовлення ОСОБА_5, спірна ділянка відводиться третій особі частково і за рахунок земель загального користування (проїжджої частини провулку Урожайного) з порушенням плану червоних ліній та ліній регулювання забудови.

Так, визначення територій для містобудівних потреб здійснюється відповідно до затвердженої містобудівної документації з урахуванням планів земельно-господарського устрою (ст. 21 Закону України «Про основи містобудування»).

Відповідно до статті 39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Містобудівна документація є основою зокрема для: вирішення питань раціонального використання територій, регулювання розселення; підготовки вихідних даних для розробки землевпорядної документації; вирішення питань щодо розташування та проектування нового будівництва, здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів містобудування та упорядкування територій; вирішення питань щодо вилучення (викупу), передачі (надання) земельних ділянок у власність чи користування громадян та юридичних осіб (ст. 17 Закону України «Про основи містобудування»).

Вимоги містобудівної документації є обовязковими для виконання всіма субєктами містобудування (ст. 5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій.

Режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, обовязковий для врахування під час розроблення землевпорядної документації (ч.ч.1, 2 ст 25 ЗаконуУкраїни «Про регулювання містобудівної діяльності» ).

Відтак прийняте на сесії Ужгородської міської ради рішення не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому суд приходить до висновку про обгрунтованість вказаного позову та необхідність його задоволення .

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спорифізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

Керуючись ст. ст. 4, 6, 14-19, 41, 100, 160-163, ч.2 ст. 71 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов Прокурора міста Ужгород, що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_7 Крістіна Василівна, ОСОБА_8, ОСОБА_3 до Ужгородської міської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання рішення Ужгородської міської ради недійсним задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1.19 рішення XVII сесії Ужгородської міської ради VI скликання № 919 від 31 травня 2013 року про надання ОСОБА_5 дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в районі вул. Урожайної в м. Ужгороді з подальшою передачею її в оренду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_21