Справа № 750/5397/17
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/5397/17 Головуючий у 1-й інстанції: Жук І.В.
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Ганечко О.М.

Коротких А.Ю.

при секретарі: Архіповій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 липня 2017 року у справі за адміністративним позовом Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про скасування п.3 постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області Петренко С.В. від 19 травня 2017 року ВП № 53976894 про стягнення виконавчого збору у розмірі 12800 грн.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач - Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України, подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову про задоволення позовних вимог.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на виконанні в Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 750/8360/16-а від 24 листопада 2016 року про зобов'язання позивача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4, з виплатою заборгованості, яка виникне внаслідок такого перерахунку.

19 травня 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Петренко С.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53976894 стосовно примусового виконання виконавчого листа по вказаній вище справі з наданням боржнику строку на виконання рішення протягом десяти робочих днів. Крім того, в резолютивній частині постанови в п. 3 зазначено: стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 12800 гривень.

Матеріали справи містять інформацію про те, що розпорядженням № 163117 від 10 жовтня 2016 року на виконання рішення суду по справі № 750/8360/16-а позивачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_4, що підтверджується копією розпорядження, копією протоколу від 12 жовтня 2016 року.

Листом від 01 червня 2017 року позивач повідомив Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби про добровільне виконання судового рішення.

Позивач вважає, що оскільки рішення було виконано добровільно до відкриття виконавчого провадження, то відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження в зв'язку з його повним фактичним виконанням до відкриття виконавчого провадження.

Вказані вище обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволення позовних вимог, вказував на правомірність оскаржуваної частини постанови.

Однак, колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню є Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

За змістом ст. 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад законності, справедливості, неупередженості та об'єктивності, забезпечення права на оскарження дій чи бездіяльності державних виконавців.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї за відомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст. 27 цього Закону.

Пунктом 9 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої ст. 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення передбачений у ст. 63 Закону України № 1404-VIII.

Так, згідно ч. 1 ст. 63 Закону № 1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, судове рішення позивачем було виконано до 19 травня 2017 року, що підтверджується розпорядженням № 163117 від 10 жовтня 2016 року та протоколом від 12 жовтня 2016 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду була виконана до відкриття виконавчого провадження, а тому у відповідача не було підстав зазначати в постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення з позивача виконавчого збору.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню.

Пенсійні виплати, перераховані та виплачені за судовим рішенням позивачу є періодичними платежами в розумінні Закону України «Про виконавче провадження».

Така ж позиція визначена в постанові Вищого адміністративного суду України № 8 від 19 грудня 2011 року.

В п. 12 цієї постанови зазначено, що «пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована в разі досягнення нею передбаченого Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку чи визнання її інвалідом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.

Таким чином, пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі.».

З вищевикладеного можна колегія суддів приходить до висновку, що стягнення виконавчого збору з Управління є незаконним та суперечить ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

В пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» вказано, що виконавчий збір стягується за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконано примусово.

У зв'язку з чим, колегія судів, звертає увагу на те, що у виконавчому провадженні ВП № 53976894 відсутній факт примусового стягнення суми боргу з боржника; під час розгляду справи відповідачем не надано доказів вжиття заходів примусового виконання рішення та вчинення відповідних виконавчих дій.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова відповідача від 19 травня 2017 року ВП № 53976894 про стягнення виконавчого збору у розмірі 12800 грн. підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції невірно зроблено висновок про відсутність правових підстав для задоволення позову, а тому постанову суду необхідно скасувати.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно з ч. 1 ст. 202 КАС підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України - задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 липня 2017 року - скасувати та постановити нову, якою адміністративний позов Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати пункт 3 постанови ВП № 53976894 від 19 травня 2017 року щодо стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 12800, 00 грн. на підставі п. 9 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Ганечко О.М.

Коротких А.Ю.

Повний текст постанови виготовлено 19 вересня 2017 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Ганечко О.М.

Коротких А. Ю.