Справа № 804/4997/17
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2017 р.Справа №804/4997/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засідання за участю:ОСОБА_2
позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 управління Національної поліції в Запорізькій області, про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
4 серпня 2017 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 управління Національної поліції в Запорізькій області, в якому позивач просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ОСОБА_5 управління Національної поліції в Запорізькій області №349 о/с від 07.07.2017 року про звільнення з посади начальника Енергодарського відділу поліції ОСОБА_5 управління Національної поліції в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3;
- поновити ОСОБА_3 на посаді начальника Енергодарського відділу поліції ОСОБА_5 управління Національної поліції в Запорізькій області у званні майора поліції з 07.07.2017 року;
- зобовязати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_3 середній заробіток за період вимушеного прогулу з 07.07.2017 року по день фактичного поновлення на посаді.
В обґрунтування позову зазначено наступне:
- з 21.06.2017 року і по теперішній час позивач перебуває на лікарняному, що підтверджується довідкою ВКК №124 від 07.07.2017 року, довідкою ЛКК №161 від 22.07.2017 року;
- наказом начальника ОСОБА_5 управління Національної поліції в Запорізькій області № 349 о/с від 07.07.2017 року позивача звільнено з посади, яку він обіймав, за власним бажанням. Із зазначеним наказом позивача не ознайомлювали, копію наказу він не отримував. Зі слів працівників кадрової служби позивачу відомо, що зазначений наказ виданий на підставі рапорту, поданого від імені позивача 26.06.2017 року;
- рапорту про звільнення за власним бажанням позивач не писав, наміру звільнятися з органів Національної поліції не мав і не має. Крім того, відносно ОСОБА_3 не проводяться службові розслідування та позивач не має жодного дисциплінарного стягнення, які б могли бути причиною для звільнення;
- на даний час, позивач не отримав свою трудову книжку від відповідача.
Відповідач проти позову заперечив наступним:
- твердження позивача, що він з 21.06.2017 року і по теперішній час перебуває на лікарняному, не відповідає дійсним обставинам, оскільки згідно листа Комунального закладу «Дніпропетровська міська Багатопрофільна клінічна лікарня №4» Дніпропетровської обласної ради» від 05.09.2017 №1280 довідки ВКК №124 від 07.07.2017 та ЛКК №161 від 22.07.2017 року за такими датами та такими номерами громадянину ОСОБА_6 не надавалися. За період з 01.06.2017 по 01.08.2017 року будь-яких довідок ОСОБА_6 КЗ «Дніпропетровська міська Багатопрофільна клінічна лікарня № 4» Дніпропетровської обласної ради» також не надавалось;
- з 21.06.2017 року позивач не виходив на службу мотивуючи тим, що він знаходиться на лікарняному, позивач передав свій рапорт 26.06.2017 року з м. Дніпро до м. Енергодар маршрутним автобусом «Дніпропетровськ - Енергодар», де його того ж дня отримав начальник сектору кадрового забезпечення Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_7 та наступного дня (27.06.2017 року) передав його до Управління кадрового забезпечення ГУНП в Запорізькій області;
- наказ про звільнення видано 07.07.2017 року, оскільки в усній бесіді з начальником ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8, яка відбулась у службовому кабінеті останнього, що підтверджується записом з камер спостереження з адміністративної будівлі ГУНП від 07.07.2017 року та поясненнями свідків, ОСОБА_3 просив про своє звільнення саме з цієї дати, для чого він і приїжджав до ГУНП;
Позивачем усно заявлено клопотання про проведення почеркознавчої експертизи рапорту, для встановлення факту його написання не позивачем. Пропозицією суду надати письмове клопотання позивач не скористався, за відсутності оригіналу рапорту судом експертизу не призначено.
Позивач та представник відповідача в судовому засіданні підтримали обрані правові позиції.
Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши чинне законодавство, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 8 червня 2017 року майора поліції ОСОБА_3 призначено на посаду начальника Енергодарського відділу поліції, увільнивши його з посади начальника Дніпрорудненського відділення поліції Василівського відділу поліції, у порядку просування по службі згідно наказу №289 о/с (а.с.10).
ОСОБА_3 з 21.06.2017 року не виходив на службу у зв'язку із його хворобою, що було підтверджено позивачем у судовому засіданні, на підтвердження чого надана довідка ВКК №124 від 07.07.2017 року, згідно якої позивач потребує надання амбулаторного лікування лікаря з 21.06.2017 року по 07.07.2017 року (а.с.9).
Вказана довідка надана до ОСОБА_5 управління Національної поліції в Запорізькій області 07.07.2017 року, зареєстрована за вх.№1143.
В подальшому позивачем отримано довідку ЛКК №161 від 22.07.2017 року, якою рекомендовано амбулаторне лікування у лікаря з 07.07.2017 року по 22.07.2017 року.
Оскаржуваним наказом начальника ОСОБА_5 управління Національної поліції в Запорізькій області №349 о/с від 07.07.2017 року ОСОБА_3 звільнено з посади, яку він обіймав, згідно пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) на підставі рапорту від 26.06.2017 року, подання заступника начальника ГУНП від 07.07.2017 року (а.с.72).
ОСОБА_5 управління Національної поліції в Запорізькій області від 07.07.2017 року №2731/3/01/8-17 ОСОБА_3 повідомлено про задоволення поданого рапорту та запропоновано прибути до управління кадрового забезпечення ГУНП в Запорізькій області (кабінет 217) для отримання трудової книжки, військового квитка та розрахунку (а.с.64).
Згідно пояснень позивача, він рапорт від 26.06.2017 року про звільнення за власним бажанням не писав (а.с.8).
5 вересня 2017 року «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня №4» ДОР» надала відповідь №1280 на запити начальника ГУНП в Запорізькій області полковнику поліції ОСОБА_8 від 17.08.2017 року №3178/02/3-17 та від 22.08.2017 року №3248/3/01/4-17 в якій зазначено, що відповідно до копії журналу запису висновків лікарсько-консультативної комісії, початого 14.03.2017 року (оригінал було вилучено на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 30.08.2017 року), довідки за №124 від 07.07.2017 року та №161 від 22.07.2017 громадянину ОСОБА_3 не надавались. За період з 01.06.2017 року по 01.08.2017 року будь-яких довідок ОСОБА_3 КЗ «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня №4» ДОР» також не надавалось.
На запит №3248/3/01/4-17 від 22.08.2017 року щодо надання інформації про режим роботи КЗ «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня №4» ДОР» повідомлено, що відповідно Правил внутрішнього трудового розпорядку КЗ «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня №4» ДОР», затверджених 01.01.2015 року, для закладу та його структурних підрозділів встановлюється такий порядок роботи:
- початок робочого дня о 08:00 годині;
- перерва на обід всім працівникам Закладу надається протягом 30 хвилин (час перерви на обід в робочий час не входить, за винятком стаціонару);
- закінчення роботи першої зміни о 16:30 годині, у тому числі адміністративному і господарчому персоналу;
- Консультативно-діагностичне відділення працює з 08:00 до 18:00 годин щоденно, в суботні дні, святкові дні медичне обслуговування здійснюється необхідною кількістю спеціалістів;
- 7 липня 2017 року робота Консультативно-діагностичного відділення, лікарсько-консультативної комісії та лікарів, які входять до її складу, здійснювалася згідно наведеного вище затвердженого розпорядку роботи закладу (а.с. 93-94).
За клопотанням представника відповідача від 07.09.2017 року у судовому засіданні 12 вересня 2017 року було допитано в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9.
Свідок ОСОБА_7 пояснив, що позивача з 07.07.2017 року звільнено за власним бажанням. 26.06.2017 року свідку зателефонував начальник Управління кадрового забезпечення ОСОБА_5 управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_9, який повідомив, що необхідно зателефонувати ОСОБА_3 та сказати, що він має передати рапорт про звільнення. Зателефонувавши ОСОБА_3, свідок спитав коли буде переданий рапорт, зрозумів, що ОСОБА_3 в курсі щодо рапорту, оскільки позивач відповів добре, передам рапорт. Рапорт був переданий маршруткою 26.06.2017 року о 18 год. На наступний день слідчим слідчого відділу рапорт був отриманий для передачі ОСОБА_9. Рапорт був вкладений у файл. Останній раз позивач виходив на роботу 20.06.2017 року, а 08.07.2017 року прибув в Енергодарське відділення забрати речі, пояснивши це звільненням.
Свідок ОСОБА_9 пояснив, що працює начальником кадрового забезпечення ГУ НП в Запорізькій області, 26.06.2017 року він зателефонував ОСОБА_3 з приводу з'ясування де він перебуває, позивач зазначив, що він не в місті та передасть рапорт про звільнення за власним бажанням. Свідок через ОСОБА_10 повідомив про необхідність передачі рапорту. Наступного дня 27.07.2017 року через слідчого був переданий рапорт. Свідок на питання представника відповідача відповів, що рапорт замість позивача не писав, на рапорті проставлено візу про звільнення після виходу з лікарняного. Свідок бачив ОСОБА_3 о 9 годині ранку 07.07.2017 року в приймальні керівника. Трудову не було вручено через неприбуття позивача. На питання позивача «Чи виказував я бажання звільнятись?» свідок відповів «26-го Ви сказали «Буду звільнятись», а 07.07.2017 року розмови між свідком та позивачем не було. На питання «Чи Ви бачили рапорт?», свідок відповів так, в руках тримав, підписував, зараз є лише копія рапорту. На питання відповідача «Чи відомо Вам, з якого числа позивач не виходив на службу?» свідок відповів, що позивач з 21.06 не виходив на службу, повідомив про лікарняний особисто в розмові, сказав, що в іншому місті на лікарняному.
До матеріалів справи долучені письмові пояснення полковника поліції ОСОБА_8, відповідно до яких:
- 27.06.2017 року начальник Управління кадрового забезпечення ГУНП в Запорізькій області полковник поліції ОСОБА_9 подав мені для накладення візи рапорт від 26.06.2017 року, написаний ОСОБА_6 про звільнення за власним бажанням зі служби з Національної поліції з 27.06.2017 року. Оскільки начальником Управління кадрового забезпечення ГУНП мені було повідомлено про можливу тимчасову непрацездатність ОСОБА_6, я наклав візу «До наказу після виходу з лікарняного»;
- 27.07.2017 року приблизно о 8:30 годині ранку до мого службового кабінету зайшов начальник Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_3;
- в ході спілкування ОСОБА_6 повідомив мені, що бажає звільнитися за власним бажанням з Національної поліції згідно поданого ним рапорту від 26.06.2017 року та просив звільнити його саме 07.07.2017 року. Його прохання звільнитись 07.07.2017 було мною задоволено та видано наказ №349 о/с. Про те, що він перебуває на лікарняному, він мені не повідомляв;
- крім того, звертаю увагу суду, що матеріали особової справи ОСОБА_6 містять документи, а саме матеріали службового розслідування за фактом не виходу його на службу без поважних причин. Прошу врахувати зазначені документи в якості характеризуючих матеріалів на позивача.
В судовому засіданні позивач пояснив, що до прибуття о 8 годині до м. Запоріжжя, він в комунальному закладі у лікаря, який був на цілодобовому чергуванні отримав довідку від 07.07.2017 року, на що представник відповідача заперечив, зазначивши, що довідка підписана комісією у складі трьох осіб.
Позивач пояснив, що медичні довідки є дійсними, те, що вони не записані в журналі, не означає, що вони підроблені. На час розгляду справи трудова книжка не вручена, від її отримання в судовому засіданні позивач відмовився.
В судому засіданні представник відповідача пояснив, що оригінал рапорту був втрачений, на підтвердження чого надав письмові документи, відповідно до яких:
- 23 серпня 2017 року до відділу правового забезпечення ОСОБА_5 управління Національної поліції в Запорізькій області надійшов запит з ВПЗ ГУНП в Запорізькій області вих.№248/15/03-2017 від 23.08.2017 року на рапорт начальника Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 про звільнення зі служби в поліції, оскільки під час ознайомлення з матеріалами особової справи останнього, працівниками ВПЗ ГУНП зазначеного документу виявлено не було. У ході перевірки службової документації УКЗ ГУНП місцезнаходження зазначеного рапорту ОСОБА_3 також не встановлено (а.с. 73-74);
- наказом ОСОБА_5 управління національної поліції в Запорозькій області від 29.08.2017 року №2728 відповідно до пункту 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 №230 призначено проведення службового розслідування (а.с.76);
- висновком, затвердженим начальником ГУНП в Запорізькій області полковником поліції ОСОБА_8 1 вересня 2017 року, встановлено, що під час проведення службового розслідування отримана інформація, що стала підставою для призначення розслідування щодо факту відсутності в матеріалах особової справи ОСОБА_3 його рапорту на звільнення з поліції, підтверджена;
- втрата сталась у наслідок порушення вимог пункту 26 розділу ІІІ «Порядку формування та ведення особових справ поліцейських», затвердженого наказом МВС України від 12.05.2016 №377, неналежного зберігання та переміщення особових справ працівників ГУНП, під час заміни старих шаф на нові в кабінеті №208, з боку заступника начальника відділу проходження служби УКЗ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_12, як відповідального за цей напрямок роботи, згідно своїх функціональних обовязків, що у свою чергу призвело до втрати документу (рапорту на звільнення з поліції ОСОБА_3В.) (а.с. 86-89).
Вирішуючи спір по суті, суд виходить із наступного.
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється за власним бажанням.
Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем був наданий рапорт про звільнення зі служби за власним бажанням.
Надаючи оцінку доводам позивача про його звільнення зі служби під час хвороби, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.
В розглянутому спорі звільнення за ініціативою роботодавця не відбувалось.
Крім того, пунктом 1.3 «Положення про експертизу тимчасової непрацездатності», затвердженого наказом Міністерства охорони та здоровя від 9 квітня 2008 року №189 визначено, встановлено, що тимчасова непрацездатність - це непрацездатність особи внаслідок захворювання, травми або з інших причин, що не залежить від факту втрати працездатності (пологи, карантин, догляд за хворим тощо), яка має тимчасовий зворотний характер під впливом лікування та реабілітаційних заходів, триває до відновлення працездатності або встановлення групи інвалідності, а в разі інших причин - до закінчення причин відсторонення від роботи. Тимчасова непрацездатність застрахованих осіб засвідчується листком непрацездатності.
Згідно з пунктом 1.1. «Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян», затвердженої наказом Міністерства охорони та здоровя від 13 листопада 2001 року №455, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.
З наданих до матеріалів справи копій довідок ВКК №124 від 07.07.2017 року, ЛКК №161 від 22.07.2017 року вбачається, що вони видані на підтвердження того, що позивач потребує надання амбулаторного лікування у лікаря.
При цьому, пояснень та документів, підтверджуючих перебування на лікуванні у лікаря, звернення до лікаря та отримання відповідного лікування протягом заявленого часу, позивачем не надано.
З системного аналізу справи суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 управління Національної поліції в Запорізькій області, про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 20 вересня 2017 року.

Суддя ОСОБА_1