Справа № 607/12822/16-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2017 року м. Київ К/800/10104/17

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шведа Е.Ю.,

суддів: Гончар Л.Я.,

Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за

касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 листопада 2016 року

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року

у справі № 607/12822/16-а

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Тернопільської міської ради

про визнання дій незаконними та частково визнання незаконним з скасуванням рішення виконавчого комітету,

встановив:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року, позов про визнання незаконними дій працівників підрозділів Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 10 жовтня 2013 року щодо проведення демонтажу магазину-павільйону «Інга» за адресою м. Тернопіль вул. Злуки (біля будинку № 1), на підставі рішення виконавчого комітету від 09 жовтня 2013 року № 1079 та протоколу № 5 засідання постійно діючої робочої групи щодо проведення демонтажу незаконного розміщених на території міста малих архітектурних форм та про визнання незаконним з скасуванням п. 4 додатку до рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 05 червня 2013 року № 614 «Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування» залишено без розгляду.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким визнати позовні вимоги в повному обсязі. Касаційна скарга мотивована тим, що суди не захистили порушене право особи.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом за відсутності поважних причин для його поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Ч. 2 ст. 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту наведених норм вбачається, що початок перебігу строку звернення до адміністративного суду пов'язується з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на те, що до суду з позовом позивач звернулась 15 листопада 2016 року, а про порушення своїх прав (демонтажу магазину-павільйону «Інга» та спірні рішення) дізналась, принаймні, 10 жовтня 2013 року, що не заперечується і позивачем, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем пропущено встановлений процесуальним законом строк звернення до суду з позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючи викладене та те, що переконливих обставин, підтверджених доказами, для поновлення строку звернення до суду з позовом позивачем не зазначено, суди дійшли правильного та обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду, оскільки суди в цій справі позбавлені процесуальної можливості розглядати вимоги по суті поза межами шестимісячного строку звернення до суду з позовом, що одночасно узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеного в його постанові від 26 квітня 2016 року у справі № 21-504а16, який повинен враховуватись іншими судами загальної юрисдикції відповідно до ст. 2442 КАС України.

Суд вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 листопада 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: