Справа № 826/12727/15
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Шелест С.Б.,

секретаря Андрієнко Н.А.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_5,

представника відповідача: Дідук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: ПАТ «Старокиївський банк» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 січня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася у суд із позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. (далі - відповідач 1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач 2), у якому, з урахуванням уточнення до позовної заяви, просила: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) № 06/1184-2014, укладеного між нею та ПАТ «Старокиївський банк», оформлене наказом № 61 від 29.08.2014 року (згідно переліку); зобов'язати відповідача 1 подати до відповідача 2 додаткову інформацію щодо неї, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський банк» за рахунок відповідача 2; зобов'язати відповідача 2 включити її до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський банк» за рахунок відповідача 2.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню, з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у ПАТ «Старокиївський банк» на ім'я позивача 05.06.2014 було зараховано кошти у розмірі 186 000 грн., які надходили внаслідок так званого «перекидання коштів» з рахунку іншого клієнту банку - фізичної особи.

При цьому, місцевий суд зазначив, що впродовж декількох хвилин відображено оформлення вкладів і одночасну видачу ідентичної суми коштів іншій фізичній особі, вклад якої ділився, що є неможливим для вкладних операцій в разі їх проведення з дотриманням вимог законодавства (ідентифікація особи, копіювання документів, перерахування готівкових коштів), що підтверджує їх фіктивність та відсутність самих вкладників в приміщенні банку під час здійснення вказаних операцій.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов до висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) № 06/1184-2014, укладеного між позивачем та ПАТ «Старокиївський банк», оформлене наказом № 61 від 29.08.2014.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між ОСОБА_4 (клієнт), з однієї сторони, та ПАТ «Старокиївський банк» (банк), з іншої сторони, укладено договір банківського рахунку № 8522 від 05.06.2014.

Відповідно до п. 1.1 цього договору банк, за заявою клієнта, відкриває банківський поточний (на вимогу) рахунок клієнта № НОМЕР_1 у гривні, надалі - «Рахунок», та здійснює за ним операції згідно діючого законодавства України, нормативно - правових актів Національного банку України та чинних Умов здійснення операцій за рахунками фізичних осіб в ПАТ «Старокиївський банк».

Також, між ОСОБА_4 (вкладник), з однієї сторони, та ПАТ «Старокиївський банк» (банк), з іншої сторони, укладено договір банківського вкладу № 06/1184-2014 від 05.06.2014.

У відповідності до п. 1.1 - п. 1.5 вищезазначеного договору банк відкриває вкладнику вкладний (строковий) рахунок № НОМЕР_2 «Оптимальний стандарт» у гривні, а вкладник вносить на цей рахунок грошові кошти у сумі 186 000 грн. Дата внесення вкладу -05.06.2014, дата повернення вкладу - 05.12.2014. Процентна ставка за вкладом складає 15 % процентів річних.

Згідно квитанції від 05.06.2014 № 66492 на банківський рахунок ПАТ «Старокиївський банк» позивачем було внесено грошові кошти у розмірі 186 000 грн.

При цьому, постановою Правління Національною банку України від 17.06.2014 № 365 ПАТ «Старокиївський банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.06.2014 № 50 «Про виведення з ринку та запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Старокиївський банк» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Старокиївський банк» запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 18.06.2014 по 18.09.2014 та призначено Уповноваженою особою Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіну Л.О.

Постановою Правління Національного банку України від 11.09.2014 № 563 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк». Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 17.09.2014 № 92 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

Вказаним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» з 18.09.2014 Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку строком на один рік з 18.09.2014 по 18.09.2015 включно призначено Пантіну Л.О.

Листом від 11.12.2014 р. № 1389/09-02 позивача повідомлено про початок процедури ліквідації ПАТ «Старокиївський банк», а також про визнання правочинів, в тому числі договору банківського вкладу № 06/1184-2014 від 05.06.2014, операцій з внесення та перерахування грошових коштів по рахункам, відкритим на виконання вказаних договорів, нікчемними (наказ №61 від 29 серпня 2014 року).

Оскільки позивача не було включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, та, відповідно, до загального реєстру вкладників, у зв'язку з чим позивачу не виплачено гарантованої суми коштів, остання звернулася з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.12р. № 4452-VI (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 4452-VI).

Так, відповідно до статті 3 Закону № 4452-VI, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

У свою чергу, згідно із частиною першою статті 4 цього ж Закону, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділений відповідними функціями, що визначені частиною другою статті 4 Закону № 4452-VI. Серед таких функцій є здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у строки, визначені цим Законом; здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організація відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку і навіть застосування до банків та їх керівників відповідно фінансових санкцій і накладення адміністративні штрафів.

Наведене свідчить про те, що функції Фонду пов'язані із здійсненням владних управлінських повноважень.

Згідно із статтею 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

У свою чергу, згідно з пунктом 7 частини першої статті 3 КАС України суб'єктом владних повноважень є, зокрема, будь-який суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Враховуючи викладене, Фонд є суб'єктом владних повноважень у розумінні КАС України.

У свою чергу, згідно з пунктом першим частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Отже, за своїм характером спір між уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і вкладниками банку щодо включення відповідних фізичних осіб до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду, є публічно-правовим, а відтак такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону № 4452-VI, відповідно до якої уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

З метою забезпечення прав Фонду, уповноважена особа, як зазначено в частині 2 статті 38 Закону № 4452-VI, забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

За змістом частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Загальне поняття нікчемності правочинів наведено в статті 228 Цивільного кодексу України, за змістом частини першої якої правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Отже, за Законом № 4452-VI уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Разом з тим, за змістом наведених норм, дане право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину, тобто саме по собі твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно у даному випадку нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Так, як убачається з матеріалів справи, на підставі протоколу комісії з перевірки договорів, призначеної наказом №30-Авід 14.07.2014 року, керуючись п. 6 ч. 2 ст. 37, ч. 2 та 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відповідачем 1 було прийнято наказ, яким зупинено перерахування (виплату) за транзакціями і правочинами згідно переліку до наказу, визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори), згідно доданого переліку (у якому зазначено, у тому числі, позивача).

На підтвердження факту внесення грошових коштів на рахунок до банку позивачем надано належним чином оформлений документ банківської установи, який свідчить про те, що грошові кошти відповідно до укладеного договору були внесені, що не спростовано відповідачем 1.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що вклад на рахунок позивача було розміщено до запровадження тимчасової адміністрації.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачами не надано доказів наявності підстав, які наведені у статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», для визнання нікчемним правочину у випадку, який розглядається.

Так, у частині першій статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У силу вимог частини першої статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно з частиною другою статті 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

За правилами частини третьої цієї ж статті у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Разом із тим, відповідачами не наведено, а судом не встановлено доказів наявності підстав для визнання нікчемним зазначеного вище договору. Відповідачем також не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

За таких обставин, твердження Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо нікчемності договору банківського вкладу є припущенням, яке не доведено належними доказами у встановленому законом порядку.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на те, що операції із перерахування кошів на рахунок позивача здійснювалося у період дії постанови НБУ України №276/БТ від 12.05.2014 року, якою ПАТ «Старокиївський банк» віднесено до категорії проблемних та введено обмеження щодо залучення вкладів від фізичних осіб, з огляду на те, що така постанова не стосується правовідносин щодо укладання банком депозитних договорів та порядку зарахування коштів на депозитні рахунки. Окрім того, така постанова адресована посадовим особам банку, а не владникам, відтак невиконання посадовими особами банку постанови НБУ, навіть якщо і мало місце, не є саме по собі підставою для висновку про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

У спірних випадках, договір банківського вкладу (депозиту) вчинений шляхом фактичного зарахування коштів на рахунок позивача, що підтверджується належним чином оформленим документом банківської установи та відповідає вимогам законодавства, що не спростовано відповідачем 1, а отже такий договір схвалено шляхом прийняття його до виконання.

Окрім того, посилання відповідача 1 на наявність кримінальних проваджень стосовно посадових осіб ПАТ «Старокиївський банк» за фактами зловживання службовим становищем, є передчасними, оскільки без наявності відповідного вироку суду, який набрав законної сили, з урахуванням вимог ст. 62 Конституції України, ст. 72 КАС України, вказана обставина не може розцінюватися як належний доказ у справі.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Приписами пунктів 2, 4 розділу IV Положення закріплено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

З наведеного слідує, що за відсутності підстав нікчемності правочину відповідач 1 має подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, стосовно якого необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

В частині позовних вимог щодо зобов'язання Фонду включити позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський банк» за рахунок Фонду суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 27 Закону № 4452-VI протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з п. 2 ч. 4 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2012 року за №1548/21860 (надалі - Порядок) Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Отже, загальний реєстр вкладників формується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб виключно на підставі Переліку вкладників або додаткової інформації, поданої Уповноваженою особою Фонду.

Фонд в силу вищезазначених норм законодавства зобов'язаний включити позивача до загального реєстру вкладників ПАТ «Старокиївський банк» для здійснення виплат коштів за банківськими вкладами за рахунок відповідача 2 за договором банківського вкладу після подання Уповноваженою особою Фонду інформації щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимога позивача в цій частині є передчасною, а тому не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 січня 2016 року скасувати.

Позов ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: ПАТ «Старокиївський банк» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни від 29.08.2014р. № 61 в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та правочинів (договорів), зупинення перерахування/виплат за транзакціями і правочинами щодо ОСОБА_4.

Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни щодо відмови включити ОСОБА_4 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» включити ОСОБА_4 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяС.Б. Шелест

(Повний текст постанови складений 25 вересня 2017 року.)

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Шелест С.Б.

Пилипенко О.Є.