Справа № 728/1001/17
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2017-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 728/1001/17 Головуючий у 1-й інстанції: Костенко О.Ф.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА
Іменем України

18 вересня 2017 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Собківа Я.М. Твердохліб В.А. Кондратенко Я.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Бахмацької міської ради Чернігівської області на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 07 серпня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бахмацької міської ради Чернігівської області, треті особи: Бахмацька центральна районна лікарня, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмацька ЖЕК» про зобов`язання зареєструвати місце проживання, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Бахмацької міської ради Чернігівської області, треті особи: Бахмацька центральна районна лікарня, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмацька ЖЕК», в якому просила зобов`язати відповідача зареєструвати її місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , знявши її з реєстрації з попереднього місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 07 серпня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Зобов`язано Бахмацьку міську раду зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , знявши її з реєстрації з попереднього місця проживання: АДРЕСА_2 .

Не погодившись з постановою суду, відповідач Бахмацька міська рада Чернігівської області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Від позивача на адресу суду надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, зокрема, позивач просив розглядати справу у його відсутності.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 03.03.2017 року позивач звернулася до виконкому Бахмацької міської ради із заявою, в якій просила зняти її з реєстрації з попереднього місця проживання АДРЕСА_2 та зареєструвати її за адресою: АДРЕСА_1 . До заяви позивачем було додано: заяву про зняття з реєстрації місця проживання, заяву про реєстрацію місця проживання, квитанцію про сплату адміністративного збору.

Листом від 07.03.2017 року відповідачем було відмовлено в задоволенні заяви про зняття з реєстрації місця проживання та, відповідно, про реєстрацію місця проживання. Причиною відмови вказано на відсутність документу, до якого вносяться відомості про місце проживання та документів, що підтверджують право на проживання в житлі за адресою: АДРЕСА_1 .

02 квітня 2017 року позивач повторно звернулася до виконкому Бахмацької міської ради з письмовою заявою, в якій просила її заяву розглянути на засіданні виконкому Бахмацької міської ради та прийняти рішення про зняття її з попереднього місця проживання та реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1 . До повторної заяви позивачем було додано: паспорт, копію ордера, квитанцію про сплату адміністративного збору. У примітці письмової заяви від 02.04.2017 року позивач зазначила, що заява про зняття з реєстрації місця проживання та заява про реєстрацію місця проживання подані нею при попередньому письмовому зверненні 03.03.2017 року, а оригінал ордеру знаходиться у виконкомі Бахмацької міської ради.

Так, оригінал ордеру № 000936 від 06.02.2006 року було долучено позивачем при подачі нею письмової заяви до Бахмацької міської ради від 15.12.2016 року, в якій ОСОБА_1 просила продовжити їй термін дії ордеру, по якій виконкомом Бахмацької міської ради було прийнято рішення за № 16 від 31.01.2017 року.

Однак, після вирішення заявленого позивачем питання, ордер (оригінал) їй повернутий не було, у зв`язку з чим, при подачі повторної заяви від 02.04.2017 року про зняття її з реєстрації і про реєстрацію за новою адресою в примітці вона зазначила, що оригінал ордеру знаходиться у виконкомі Бахмацької міської ради.

У відповідь на повторне звернення від 02.04.2017 року відділом ДРВ Бахмацької міської ради у реєстрації місця проживання позивачу було відмовлено, оскільки виданий 06.02.2006 року ордер № 000936 втратив свою силу.

Не погоджуючись з прийнятою відмовою відповідача, позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382 - IV (далі - Закон), реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

За змістом ст. 6 Закону, громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Для реєстрації особа або її представник подає, зокрема документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації.

Згідно п. 1.2 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 року № 1077, який зареєстрований 18 грудня 2012 року за № 2109/22421 (далі - Порядок № 1077), реєстрація місця проживання або місця перебування особи - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Пунктом 2.1 Порядку № 1077 передбачено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів.

Відповідно до змісту пунктів 3 та 4 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою КМУ від 02.03.2016р. № 207, громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що документи для здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи подаються до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) з урахуванням вимог Закону України «Про адміністративні послуги».

Особа може доручити в установленому законодавством порядку подати заяву про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання відповідній посадовій особі виконавців послуг з управління (утримання) багатоквартирного будинку (гуртожитку), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителю багатоквартирного будинку за місцем її проживання.

Згідно п. 18 Правил, для реєстрації місця проживання особа або її представник подає: заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження. Реєстрація місця проживання дітей, які є іноземцями чи особами без громадянства, здійснюється за умови внесення даних про дітей до посвідки на постійне або тимчасове проживання їх батьків та копії свідоцтва про народження. Документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами; квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу); документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників); право на перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи, - довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи за формою згідно з додатком 9, копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджується Мінсоцполітики (для осіб, які перебувають на обліку у цих установах або закладах); проходження служби у військовій частині, адреса якої зазначається під час реєстрації, - довідка про проходження служби у військовій частині, видана командиром військової частини за формою згідно з додатком 10 (для військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби); військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку); заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання).

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання особи інші документи.

В силу п. 11 Правил, орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років. Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Бахмацької міської ради № 13 від 31.01.2006р. «Про виділення житла» ОСОБА_1 було вирішено видати ордер на право заселення 2-кімнатної квартири АДРЕСА_3 , жилою площею 30,19 кв.м. на сім`ю в складі трьох осіб та зобов`язано позивача передати квартиру АДРЕСА_4 , жилою площею 18 кв.м. ДП «Бахмачцивільбуд» після завершення опалювального сезону 2006 року для подальшого її розподілу відповідно до існуючої черги та чинного законодавства.

На підставі вказаного рішення виконавчим комітетом Бахмацької міської ради ОСОБА_1 видано ордер на жиле приміщення № 000936 від 06.02.2006р. на сім`ю в складі трьох осіб.

В ордері на жиле приміщення вказано, що він є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. При вселенні ордер здається до відповідної житлово-експлуатаційної організації. Ордер дійсний протягом 30 днів.

Згідно ст. 58 Житлового кодексу УРСР, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Розділом IV Постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» від 11 грудня 1984 року № 470 визначено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер (додаток № 7), який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів.

Ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера.

При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання.

Згідно ст. 61 Житлового кодексу УРСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що позивач вселилася у надане їй жиле приміщення та доказами цього є договори про надання населенню послуг з централізованого опалення від 31.03.2006 року про користування електричною енергією від 26.11.2009 року, про надання населенню послуг з газопостачання від 12.12.2012 року, про надання населенню послуг з централізованого постачання холодної води, та водовідведення від 10.02.2013 року, квитанцій про сплату послуг, не відповідають фактичним обставинам справи.

В порушення умов Житлового кодексу УРСР, Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР позивачем не було здано ордер протягом терміну його дії (30 днів) до житлово-експлуатаційної організації, не надано паспортів всіх членів сім`ї, включених до ордеру з відміткою про виписку з попереднього місця проживання та не укладено договору найму жилого приміщення. При цьому, позивач звернулася до відповідача про зобов`язання зареєструвати її у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 лише через більш ніж 11 років з моменту видачі їй ордера на вказане жиле приміщення.

Факт невселення позивача до квартири підтверджується також її заявою від 05.12.2016р. на ім`я міського голови ОСОБА_2 , в якій вона просила продовжити термін дії ордеру на жиле приміщення, у зв`язку з неможливістю вселення в житлове приміщення у встановлений законодавством термін.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач, маючи можливість вчинити відповідні дії на захист своїх прав, не скористався відповідним правом та не оскаржив дії та рішення відповідача про відмову в реєстрації місця проживання, а відтак, таке рішення є чинним та не скасованим.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що відмова відповідача у оформленні зняття з реєстрації місця проживання і реєстрації місця проживання за новою адресою позивача з підстав втрати чинності ордеру є правомірною.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 , а тому постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 167, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Бахмацької міської ради Чернігівської області задовольнити.

Постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 07 серпня 2017 року скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Судді Вівдиченко Т.Р. Собків Я.М. Твердохліб В.А.

Повний текст постанови виготовлено 22.09.2017 року
Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Собків Я.М.

Твердохліб В.А.