Справа № 468/1272/16-а
Суддя: Янчук С. В.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 468/1272/16-а
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ПОСТАНОВА

іменем УКРАЇНИ

20.09.2017 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Янчук С.В., при секретарі ХижнякК.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баштанка справу за адміністративним позовом Комунального підприємства «Добробут» до Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області про скасування рішення (третя особа фізична особа - підприємець ОСОБА_1),

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування рішення. В тексті позову позивач вказав, що 24 грудня 2015 року Баштанською міською радою було прийнято рішення №19, яким надано фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо передачі на умовах суперфіції частини земельної ділянки комунальної власності площею 1,0 га, на якій розташоване міське сміттєзвалище. Раніш, 25 квітня 2014 року Баштанською міською радою було прийнято рішення №5, яким вищевказана земельна ділянка загальною площею 9,0 га вже була передана комунальному підприємству "Добробут" у постійне користування. На думку позивача відповідачем при прийнятті рішення щодо передачі третій особі частини земельної ділянки, яка вже була передана у постійне користування йому (позивачу), фактично було припинено право користування останнього вказаною частиною земельної ділянки, відповідач не мав жодних підстав для припинення його (позивача) прав на користування даною частиною земельної ділянки. Крім того, вищевказане рішення Баштанської міської ради від 24 грудня 2015 року №19 було скасоване рішенням Баштанської міської ради від 06 травня 2016 року №25, однак рішенням Баштанської міської ради від 07 липня 2016 року №22 було скасовано рішення Баштанської міської ради від 06 травня 2016 року №25. За таких обставин позивач вважає, що вищевказане рішення про надання третій особі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо передачі на умовах суперфіції частини вищевказаної земельної ділянки набрало законної сили.

У зв'язку з цим позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення Баштанської міської ради від 24 грудня 2015 року №9 про надання третій особі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо передачі на умовах договору суперфіції частини вищевказаної земельної ділянки.

Заявою від 05.09.2017 року (а.с.83) представник позивача уточнив позовні вимоги та просив скасувати рішення Баштанської міської ради від 24 грудня 2015 року саме за №19, посилаючись на помилковість зазначення номеру рішення відповідача як №9.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

В судовому засідання представник відповідача позов визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував.

В судовому засіданні третя особа заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні у справі письмові докази (копії рішень Баштанської міської ради №6 від 21.02.2014 року, №5 від 25.04.2014 року, №10 від 14.07.2015 року, №19 від 24.12.2015 року, №25 від 06.05.2016 року, №22 від 07.07.2016 року, копію розпорядження міського голови за №47-ро від 25.07.2016 року; копію листа відділу Держгеокадастру у Баштанському районі Миколаївської області від 28.04.2016 року; накладана №3, копію довідки ФОП ОСОБА_1; копію квитанції до прибуткового касового ордера №887561; копії квитанцій до прибуткового касового ордера від 30.07.2015 року, 07.09.2015 року та 11.09.2015 року; копію договору №5 від 02.01.2014 року; копію договору про співпрацю щодо функціонування міського сміттєзвалища від 11.03.2016 року; копію договору №2 на надання послуг по розгортанню сміття на сміттєзвалищі бульдозером; копію ліцензії; копію технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, що знаходиться в постійному користуванню КП «Добробут»; копію протоколу виїзної робочої групи щодо вивчення стану справ по сміттєзвалищу в м. Баштанка), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, вважає про необхідність відмови в задоволенні позову, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 25.04.2014 року за №5 було прийнято земельну ділянку площею 9 га із земель державної власності передбачену для будівництва та обслуговування будівель закладів комунального обслуговування (розміщення та експлуатація сміттєзвалища) до земель комунальної власності, кадастровий номер НОМЕР_1, в межах території Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області. Також даним рішенням було передано земельну ділянку комунальної власності в постійне користування комунальному підприємству "Добробут" для будівництва та обслуговування будівель закладів комунального обслуговування (розміщення та експлуатація сміттєзвалища). Аналогічне рішення було прийнято Баштанською міською радою раніш, а саме 21.02.2014 року за №6. Рішенням III сесії шостого скликання Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 24.12.2015 року за №19 було дозволено розмежування вищевказаної земельної ділянки для подальшого укладання договору суперфіції. Крім того, даним рішенням надано дозвіл на розробку проекту землеустрою фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 щодо укладання договору суперфіції з присвоєнням кадастрового номеру та передачі частини земельної ділянки в користування для сортування та переробки відходів із земель комунальної власності раніше наданої в постійне користування КП "Добробут", орієнтованою площею 1 га. Рішенням Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 06.05.2016 року за №25 було скасовано вищевказане рішення Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 24.12.2015 року за №19. В свою чергу рішенням Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 07.07.2016 року за №22 було скасовано вищевказане рішення Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від 06.05.2016 року за №25.

Згідно п.1 ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

В силу вимог ч.10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що рішенням Баштанської міської ради від 24 грудня 2015 року за №19 фактично припиняється його право користування частиною вищевказаної земельної ділянки (при цьому посилаючись на положення ст. 141 ЗК України, якою передбачено підстави припинення права користування земельною ділянкою), що в свою чергу порушує його права.

За змістом ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають, зокрема, підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Згідно ч.2 ст. 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

В свою чергу, із змісту ст.ст. 125,126 ЗК України вбачається, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

В ході розгляду справи позивачем не доведено належними та допустимими доказами (ст.ст. 70,71 КАС України) обставин на підтвердження державної реєстрації права постійного користування вищевказаною земельною ділянкою (кадастровий номер НОМЕР_1) за комунальним підприємством «Добробут» відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", натомість позивачем лише надано дані (витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 16.08.2013 року) про проведену державну реєстрацію даної земельної ділянки, як державної власності, ще 16.08.2013 року.

За таких обставин, суд вважає, що у позивача на час розгляду даної справи не виникло право постійного користування вказаною земельною ділянкою, що свою чергу виключає можливість фактів порушення прав позивача як користувача земельною ділянкою, а тому й підстав для захисту прав позивача судом не вбачається.

Так, відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За вищенавених підстав суд також не бере до уваги визнання позову відповідачем.

З наведеного вбачається, що позов є необґрунтованим та в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160, 167 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства «Добробут» до Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області про скасування рішення (третя особа фізична особа - підприємець ОСОБА_1) - відмовити.

Апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України проголошено лише вступну та резолютивну частину постанови, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

CУДДЯ: