Справа № 510/903/16-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2017-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 510/903/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Сорокін К.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 22 березня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, про зобовязання зарахувати певний час роботи до стажу, який надає право на отримання пенсії, та призначити пенсію, -

ВСТАНОВИВ:

Ізмаїльське обєднане управління Пенсійного фонду України Одеської області, подало апеляційну скаргу на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 22 березня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Постановою від 22 березня 2017 року, ухваленою в порядку письмового провадження, Ренійський районний суд Одеської області задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1; визнав противоправним та скасував рішення управління Пенсійного фонду України у Ренійському районі Одеської області № 102 від 11.05.2016 р. про відмову у призначені пенсії за вислугу років відповідно до п. а ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язав управління Пенсійного фонду України у Ренійському районі Одеської області зарахувати позивачу до спеціального стажу роботу на посаді оглядача - ремонтника 4 розряду пункту технічного обслуговування в періоди з 17.03.2009 р. по 08.02.2016 р.р. та призначити пенсію за вислугу років з урахуванням спеціального стажу; присудив на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. із Державного бюджету України.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2017 року відповідача у справі - управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області, змінено правонаступником - Ізмаїльським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що оскаржена постанова ухвалена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Так апелянт, з посиланням на приписи п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років , затверджений Постановою КМУ № 583 від 12.10.1992 року, п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 № 637, зазначає, що ОСОБА_2 звернувся 9 лютого 2016 року до управління із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійні забезпечення» та п. 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та з 09.02.2016 року йому була призначена пенсія за вислугу років з урахуванням спеціального стажу роботи 42 роки 2 місяці.

Також апелянт зазначає, що в підтвердження наявного спеціального стажу для призначення пенсій за вислугу років позивач надав пільгову довідку ВП «Експлуатаційного вагонного депо Одеса Застава 1» служби вагонного господарства регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 08.02.2016 за № 09/156.

17.03.2016 року пенсійним органом перевірена зазначена довідка на підставі постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначенні (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійні страхування».

Апелянт зазначає, що в результаті перевірки встановлено, що накази по особовому складу, книги наказів повністю співпадають із записами у трудовій книжці ОСОБА_1; особистими рахунками за цей період підтверджено, що позивач з 17.03.2009 року по 08.02.2016 року працював слюсарем ремонту рухомого складу магістральних залізниць пункту контрольно-технічного обслуговування вагонів.

Оскільки, посада слюсаря по ремонту рухомого складу магістральних залізниць пункту| контрольно-технічного обслуговування вагонів не передбачена Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років , затверджений Постановою КМУ № 583 від 12.10.1992 року, то і період роботи ОСОБА_1 з 17.03.2009 року по 08.02.2016 року до спеціально стажу не можливо зарахувати.

Спеціальний стаж заявника, без урахування періоду роботи з 17.03.2009 року і 08.02.2016 року, складає 9 років 10 місяців 16 днів, що не є достатнім для призначення пенсії за вислугу років.

Таким чином, враховуючи відсутність підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, апелянт зазначає про правомірність прийняття 12.05.2016 року рішення №26/12 про утримання надміру виплачених сум пенсії позивачу у сумі 8220,11 грн. за період коли йому виплачувалась пенсія, а саме з 09.02.2016 року по 30.04.2016 року.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову суд першої інстанції дослідив:

- копію трудової книжки ОСОБА_1, відповідно до якої з 01.05.1999 р. ОСОБА_1 прийнято на роботу до вагонного депо Одеса - Застава на посаду слюсаря по ремонту рухомого складу 4 розряду до ППВ Лиман; з 31.12.2004 р. ОСОБА_1 переведено на посаду слюсаря по ремонту рухомого складу 4 розряду до ПТО вагонів станції Рені; з 21.03.2008 р. ОСОБА_1 було переведено на посаду оглядача - ремонтника вагонів 4 розряду ПТО станції Рені; 17.03.2009 р. на підставі наказу від 17.03.2009 р.№ Ц3-1-9/124 пункт технічного обслуговування вагонів Рені перейменовано у пункт контрольно-технічного обслуговування вагонів Рені; з 08.02.2016 р. ОСОБА_1 звільнено на підставі ст. 38 КЗпП України; рішення УПФУ у Ренійському районі Одеської області № 102 від 10.05.2016 р. про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, у зв'язку з недостатністю спеціального стажу (09 років 10 місяців 16 днів); копія довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка була видана виробничим підрозділом служби вагонного господарства експлуатаційне вагонне депо Одеса - Застава 1, згідно якої ОСОБА_1 працював повний робочий день у вагонному депо Одеса - Застава 1 ДП «Одеська залізниця» з 01.05.1999 р. по 31.12.2004 р. на посаді слюсаря з ремонту рухомого складу 4 розряду ППВ Ліман, з 31.12.2004 р по 21.03.2008 р. на посаді слюсаря з ремонту рухомого складу 4 розряду пункту технічного обслуговування вагонів Рені, з 21.03.2008 р. по 08.02.2016 р. на посаді оглядача - ремонтника вагонів 4 розряду пункту технічного обслуговування вагонів Рені та виконував роботу слюсаря з ремонту рухомого складу, оглядача - ремонтника вагонів магістральних залізниць, зайнятих на пунктах технічного обслуговування вагонів, позакласна станція, спеціальний стаж складає 16 років 07 місяців 07 днів;

- розпорядження 128420 від 10.05.2016 р. про перерахунок пенсії ОСОБА_1 через зміну надбавки, перерахунок стажу (загальний стаж - 42 роки 02 місяці з них спеціальний стаж - 09 років 10 місяців 16 днів);

- витяг з офіційного сайту Регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», відповідно до якого основним видом діяльності підприємства на якому працював ОСОБА_1 є технічне обслуговування вантажних вагонів з відчепленням та без відчеплення вагонів;

- копію акту від 17.03.2016 р. про результати перевірки правильності та обґрунтованості довідки про пільговий стаж від 08.02.2016 р. № 09-156 з висновками про те, що довідка від 08.02.2016 р. № 09-156 картці П-2 та наказам, відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції з посиланням на приписи п.°«а» ст. 55 закону України «Про пенсійне забезпечення», Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 583 (дачі - Список), якими передбачені оглядачі - ремонтники вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного ( технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу, як особи які мають право на призначення пенсії за вислугу років, дійшов висновку, що позивач з 01.05.1999 р. по 08.02.2016 р. працював на посаді, яка включена до Списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 583 та має право на пенсію за вислугу років, оскільки його спеціальний стаж роботи складає 16 років 07 місяців 07 днів.

Також суд першої інстанції зазначив, що спеціальний стаж позивача підтверджується і довідкою про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка видана виробничим підрозділом служби вагонного господарства експлуатаційне вагонне депо Одеса - Застава 1 від 08.02.2016 р. № 09/156. При цьому правильність та обґрунтованість довідки про спеціальний стаж ОСОБА_1 перевірена пенсійним органом - УПФУ в Малиновському районі м. Одеса, відповідно до постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та в результаті перевірки встановлено, що довідка від 08.02.2016 р. № 09/156 картці П-2 та наказам відповідає.

Суд першої інстанції встановив, що згідно рішення УПФУ у Ренійському районі Одеської області від 10.05.2016 р. підставою для відмови позивачу у призначенні йому пенсії за вислугу років стало недостатність спеціального стажу (09 роки 10 місяців 16 днів) при загальному стажі 42 роки 02 місяці. При цьому пенсійний орган не зарахував до спеціального стажу період роботи позивача з 17.03.2009 р. по 08.02.2016 р., оскільки, як вказано в рішенні, згідно записів у трудовій книжці, позивач працював на посаді слюсаря по ремонту рухомого складу магістральних залізниць пункту контрольно-технічного обслуговування вагонів.

Перевіряючи правомірність підстав для відмови у призначення пенсії, суд першої інстанції зазначив, що дійсно, у трудовій книжці ОСОБА_1 є запис за № 17 про перейменування пункту технічного обслуговування вагонів Рені у пункт контрольно-технічного обслуговування вагонів Рені на підставі наказу від 17.03.2009 р. № ЦЗ -1-9/124.

Проте під час проведення процедури перейменування підприємства, трудовий стаж позивача не переривався, він залишався на займаній посаді, яка відповідно до Списку № 583 дає право на пенсію за вислугу років, у трудовій книжці ОСОБА_1 відсутні відповідні записи щодо зміни трудових відносин (звільнення, прийняття на посаду, звільнення з підстав реорганізації, перевід, тощо). Підприємство, у свою чергу, не зазнало ніякої реорганізації, яка б могла поставити під сумнів подальший спеціальний стаж позивача на посаді оглядача ремонтника вагонів 4-го розряду пункту технічного обслуговування вагонів станції Рені.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач в оскарженому рішенні, не вірно визначив посаду з якої було звільнено позивача, вказавши посаду слюсаря ремонтника рухомого складу магістральних залізниць замість оглядача-ремонтника вагонів 4-го розряду пункту технічного обслуговування вагонів станції Рені та помилково кваліфікував, перейменування підприємства як обставину, що змінює правові відносини між роботодавцем та позивачем, що є невірним та протиправним по суті.

Таким чином, суд першої інстанції встановив, що право позивача на призначення пенсії за вислугу років з урахуванням спеціального стажу порушено відповідачем, оскільки позивачу на момент звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за вислугу років в порядку п. «а» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» виповнилось 59 років, його загальний стаж складає 42 роки 2 місяці, (підтверджено записами у трудовій книжці та розпорядженням № 128420 від 10.05.2016 р. УПФУ у Ренійському районі), з якого спеціальний стаж, відповідно до Списку № 583, складає 16 років 07 місяців 07 днів (підтверджено записами у трудовій книжці та довідкою про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 08.02.2016 р.№ 09-156), у зв'язку з чим рішення УПФУ у Ренійському районі Одеської області № 102 від 11.05.2016 р. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Предметом спору в цій справі є правомірність рішення управління Пенсійного фонду України в Ренійському районі Одеської області № 102 від 10 травня 2016 року про відмову у призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та як наслідок вимога про зобовязання зарахувати позивачу до спеціального стажу роботу на посаді оглядача - ремонтника 4 розряду пункту технічного обслуговування в періоди з 17.03.2009 р. по 08.02.2016 р.р. та призначити пенсію за вислугу років з урахуванням спеціального стажу.

Апеляційний суд встановив та підтверджено матеріалами справи, що підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за вислугу років відповідно до до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є виключно розбіжність у назві посади позивача, яка повязані із назвою підприємства на якому працював позивача, а саме в період з 17.03.2009 року по 08.02.2016 року - посада слюсаря по ремонту рухомого складу магістральних залізниць пункту контрольно-технічного обслуговування вагонів, в той час як Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років , затвердженим Постановою КМУ № 583 від 12.10.1992 року, передбачена посада слюсаря по ремонту рухомого складу магістральних залізниць пункту технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу.

Суд першої інстанції правильно встановив, та це підтверджено матеріалами справи (а.с. 10-11, 16, 17), що на підставі наказу від 17.03.2009 р. № ЦЗ-1-9/124 пункт технічного обслуговування вагонів Рені перейменований на пункт контрольно-технічного обслуговування вагонів Рені.

При цьому під час перевірки поданих позивачем документів (а.с. 13, 31-32) встановлена достовірність поданих позивачем документів, а, як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і при апеляційному оскаржені, пенсійний орган не надав належних та допустимих доказів подання позивачем недостовірних відомостей.

Також апеляційна скарга не містить заперечень щодо встановлених судом першої інстанції фактичних обставин стосовно перейменування пункту технічного обслуговування вагонів Рені на пункт контрольно-технічного обслуговування вагонів Рені.

Апеляційний суд погоджується з доводами суду першої інстанції, які не спростовані апелянтом, про те, що в трудовій книжці позивача у звязку з перейменуванням відсутні будь-які записи щодо зміни трудових відносин (звільнення, прийняття на посаду, звільнення з підстав реорганізації, перевід, тощо). Також пенсійний орган ні до суду першої інстанції, ні при апеляційному оскарженні судового рішення не надав доказів того, що на підприємстві, на якому працював позивач, відбулась реорганізація, яка б могла поставити під сумнів подальший спеціальний стаж позивача на посаді оглядача ремонтника вагонів 4-го розряду пункту технічного обслуговування вагонів станції Рені.

Інших підстав, для відмови у призначенні позивачу пенсії за вислугу років, ні оскаржене рішення, ні заперечення на адміністративний позов, ні апеляційна скарга не містять.

Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанції та підтверджені матеріалами справи, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність у позивача права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про призначення відповідної пенсії, позивачу виповнилось 59 років, його загальний стаж роботи складає 42 роки 2 місяці, з яких спеціальний стаж, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, - 16 років 07 місяців 07 днів, що підтверджено матеріалами справи, зокрема актом зустрічної перевірки від 17.03.2016 р. № 228 про правильність та обґрунтованість довідки про спеціальний стаж роботи ОСОБА_1 за період з 01.05.1999 р. по 08.12.2015 р., та не спростовано апелянтом.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 69-71, 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області залишити без задоволення.

Постанову Ренійського районного суду Одеської області від 22 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець