Справа № 819/1365/17
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1365/17

20 вересня 2017 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

при секретарі судового засідання Заблоцька І.І.

за участю:

представника позивача Цимбалюк О.Д.

представника відповідача Федорів Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Приватного малого підприємства "Галактика" до Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування податкових повідомлень-рішень № від 07.06.2017 р., та № від 07.06.2017 р.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне мале підприємство "Галактика" (надалі позивач, ПМП "Галактика") звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області (надалі відповідач, ГУ ДФС у Тернопільській області), в якому просить:

- скасувати податкове повідомлення-рішення, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Тернопільській області № від 07 червня 2017 року на суму 4064,43 грн. штрафу 20% за несвоєчасну оплату оренди за землю з юридичних осіб;

- скасувати податкове повідомлення-рішення, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Тернопільській області № від 07 червня 2017 року на суму 1993,33 грн. штрафу 10% за несвоєчасну оплату оренди за землю з юридичних осіб;

- стягнути з відповідача судовий збір 1600,00 грн.

Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити його у повному обсязі. Пояснили, що з 01 квітня 2016 року об`єкт нерухомого майна, що належав ПМП "Галактика", проданий Товариству з обмеженою відповідальністю "Сітіклінмайстер" за Договором, посвідченим та зареєстрованим у передбаченому законом порядку. Відтак, зобов`язання ПМП "Галактика", із врахуванням ст.120 Земельного кодексу України, ст.7 Закону України "Про оренду землі" по сплаті орендної плати за землю припинилися з моменту продажу будівлі 13 квітня 2016 року, а тому нарахування штрафних санкцій за спірними податковими повідомленнями-рішеннями є неправомірним та таким, що суперечить чинному законодавству України.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити у його задоволенні у повному обсязі. ПМП "Галактика", сплачуючи суми орендної плати за землю, частково погашало попередню суму боргу, і як наслідок, не сплачувало у повному обсязі нараховані суми податкових зобов`язань з орендної плати за землю, що призводило до виникнення нового боргу. Щодо тверджень позивача про відсутність у нього обов`язку зі сплати орендної плати за землю з підстав продажу об`єктів нерухомості, які знаходяться на орендованій земельній ділянці, зазначила, що у випадку купівлі-продажу нерухомості на орендованій земельній ділянці, за землю платять обидва: продавець - орендну плату до припинення договору оренди, покупець - плату за землю до оформлення договору оренди. Окрім того, обов`язок ПМП "Галактика" по сплаті оренди до моменту переоформлення права користування земельною ділянкою ТОВ "Сітіклінмайстер" позивач самостійно узгодив, що зафіксовано в Акті прийому-передачі від 13 квітня 2016 року. Додатково пояснила, що позивачем самостійно визначено суму грошового зобов`язання по орендній платі за землю з юридичних осіб шляхом подання до контролюючого органу податкової звітності. Зокрема, податкова декларація з плати за землю від 11 лютого 2016 року, від 14 травня 2016 року, згідно яких ПМП ""Галактика" зобов`язувалося протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця сплачувати орендну плату за землю у розмірі 6731,30 грн., що ним і здійснювалося.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженого податкового (грошового) зобов`язання з плати за землю (орендна плата), винесений акт №3041/19-00-12-02/14029559 від 25 травня 2017 року, яким встановлено порушення вимог п.287.3 ст.287 розділу 12 Податкового кодексу України (надалі ПК України), а саме допущено несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань з орендної плати за землю з юридичних осіб із затримкою до 30 календарних днів включно та більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання.

ГУ ДФС у Тернопільській області на підставі Акта перевірки №3041/19-00-12-02/14029559 від 25 травня 2017 року винесене податкове повідомлення-рішення № від 07 червня 2017 року за платежем орендна плата за землю з юридичних осіб, яким зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 20%, а саме 4364,43 грн, а також податкове повідомлення-рішення № від 07 червня 2017 року за платежем орендна плата за землю з юридичних осіб, яким зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 10%, а саме 1993,33 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржувалися позивачем, проте за результатами розгляду контролюючим органом, подана скарга залишена без задоволення, а винесені податкові повідомлення-рішення - без змін.

Чинне податкове законодавство України пов`язує виникнення в особи обов`язку зі сплати податку за землю одночасно з моментом проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, на якій воно розміщене.

Судом встановлено, що 13 квітня 2016 року між ПМП "Галактика" (продавець) та ТОВ "Сітіклінмайстер" (покупець) укладено договір купівлі-продажу, на виконання умов якого покупець передав у власність покупця 89/100 часток нежитлового приміщення, інструментальної роздатки за адресою м.Тернопіль, вул.Промислова, 26, про що свідчить акт приймання-передачі від 13 квітня 2016 року, належним чином підписаний уповноваженими представниками сторін. При цьому, вказаний об'єкт нерухомого майна знаходився на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні ПМП «Галактика» на підставі укладеного з Тернопільською міською радою договору оренди землі.

У зв`язку із відчуженням 89/100 часток нежитлового приміщення 05 травня 2016 року ПМП "Галактика" надало нотаріально посвідчену згоду на вилучення вищевказаної земельної ділянки на користь ТОВ "Сітікланмайстер". Таким чином, на думку суду, позивач добровільно відмовився від права оренди на зазначену земельну ділянку.

При цьому, суд враховує, що пунктом "а", е" ст.141 Земельного кодексу України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є, серед іншого, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою та набуття іншою особою права користування земельною ділянкою; набуття іншою особою права власності на жилий будинок , будівлю або споруду які розташовані на земельній ділянці.

У відповідності до п.286.2 ст.286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.

У відповідності до уточнюючої декларації від 29 лютого 2017 року за № по орендній платі за землю за 2016 рік, починаючи з жовтня 2016 року по орендній платі зазначаються "0", а за 2017 рік така декларація позивачем не подавалася. Водночас, на думку суду, сплата земельного податку в повному обсязі від імені попереднього власника земельних ділянок, яка була компенсована останньому покупцем за умовами договору, що не був визнаний недійсним у встановленому законом порядку, не є відмовою нового власника майна від сплати цього платежу.

Відтак, за декларований період у позивача заборгованості немає, відповідно нові податкові (грошові) зобов`язання позивачем на себе не бралися.

Відповідно до п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця, протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

За пунктом 287.7 ст.287 ПК України, у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).

У відповідності до ч.1 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці. що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Окрім того, ч.2 ст. 120 Земельного кодексу України, а також ч.1 ст.377 Цивільного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені на тих самих умовах і в тому обсязі, що були у попереднього землекористувача.

При цьому суд враховує позицію Вищого адміністративного суду, викладену в ухвалі від 28 лютого 2014 року про те, що за земельну ділянку, яка на умовах договору перебуває в оренді, нараховувати та сплачувати до бюджету плату за землю повинен належний землекористувач такої земельної ділянки. Відтак, з огляду на чинне законодавство України, належним користувачем є особа, яка у встановленому законом порядку набула та/або зареєструвала майно чи земельну ділянку.

До того ж, згідно абзацу 2 с.7 Закону України "Про оренду землі", до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без оформлення припинення такого права будь-якими актами чи документами. Вказана норма є імперативною, і відступ від неї на підставі договору не допускається. Договір оренди при цьому не припиняється в цілому, оскільки має місце заміна сторони у зобов`язанні. Тобто, у всіх випадках переходу права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право на земельну ділянку виникає у набувача одночасно із виникненням права на зведені на ній об`єкти. При цьому, при переході права власності чи користування земельною ділянкою при купівлі-продажі житлового будинку, будівлі або споруди, моментом заміни сторони у праві власності чи користуванні земельною ділянкою є момент укладення договору та його посвідчення (реєстрація) у встановлений законом спосіб.

Таким чином, виходячи із наведених норм законодавства, у разі переходу права власності на об`єкт нерухомого майна до набувача цього майна відбувається перехід тих прав на відповідну земельну ділянку, на яких вона належала відчужувачу - права власності або права користування, а особа, яка відчужила об`єкти нерухомості, перестає бути користувачем відповідної частини земельної ділянки з моменту укладення договору відчуження. З огляду на це, з 13 квітня 2016 року ПМП "Галактика" не є землекористувачем і не може бути належним платником орендної плати за землю за період з липня 2016 по грудень 2016 року включно ( в тому числі штрафних сум, нарахованих контролюючим органом за цей період), а таким платником є фактичний власник нерухомого майна, яке знаходиться на такій земельній ділянці, тобто фактичний землекористувач. Відповідно, починаючи з моменту продажу будівлі припиняється нарахування будь-яких грошових зобов`язань за землю, відповідно і штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Відповідачем у справі не подано до суду доказів, які б підтверджували фактичне користування позивачем вказаною земельною ділянкою, а тому винесення спірних податкових повідомлень-рішень, на думку суду, є неправомірним.

Суд також враховує Рішення Вищого адміністративного суду України від 21 липня 2016 року у справі № К/800/9365/16: "Роз'яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини. Зокрема, у рішенні в справі "Щокін проти України" (п. 49) ЄСПЛ вказав, що збільшення податковим органом зобов'язання особи з податку безперечно є втручанням до майнових прав заявника, гарантованих статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції. Таке втручання за Конвенцією може бути визнане тільки якщо здійснене на умовах, передбачених законом.

За наведених обставин, повно і всебічно дослідивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному дослідженні у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить висновку що позовні вимоги Приватного малого підприємства "Галактика" підлягають до задоволення.

У відповідності до п.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області за № від 07 червня 2017 року, № від 07 червня 2017 року.

4.Стянути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Тернопільській області (Тернопільська область, м.Тернопіль, вул.Білецька,1 ) на користь Приватного малого підприємства "Галактика" (Тернопільська область, м.Тернопіль, вул.Пушкіна, 5, кв.177, ) 1600 (одна тисяча шістсот) грн 00 коп. сплаченого судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 25 вересня 2017 року.

Головуючий суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.