Справа № 810/4115/16
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 вересня 2017 року № 810/4115/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є.;

при секретарі судового засідання - Гай А.В.;

за участі представників позивача - ОСОБА_1; ОСОБА_2;

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про скасування заходів реагування в межах адміністративної справи за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Білоцерківмаз" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду ,

в с т а н о в и в:

20.06.2017 р., ТОВ "НВП "Білоцерківмаз" звернулось до суду із заявою про скасування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення роботи підприємства, розташованого за адресою: Київська область, м. Біла Церква, бульвар 1-го Травня, 13, застосованих на підставі постанови КОАС від 02.02.2017 р.

В обґрунтування поданої заяви зазначило, що підприємство усунуло в повному обсязі всі порушення цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, які були виявлені в процесі перевірки та зафіксовані в актах ГУ ДСНС у Київській області, що підтверджується документально.

У судовому засіданні представник відповідача доводи заяви підтримав та наполягав на виконанні товариством припису ГУ ДСНС у Київській області №22 від 22.06.2016 р., які були підставою для ухвалення постанови 02.02.2017 р., просив заяву задовольнити.

Представники позивача надати суду відповіді на конкретно поставлені питання щодо фактичного виконання вимог припису від 22.06.2016 р. №22 та усунення виявлених порушень не змогли, як не змогли пояснити сутність претензій контролюючого органу до відповідача щодо неналежного забезпечення ним умов праці, які виключають для працівників смертельну небезпеку або небезпеку, пов'язану з ушкодженням здоров'я.

06.09.2017 р., суд, приймаючи до уваги важливість порушеного у заяві питання та, усвідомлюючи ступінь відповідальності за прийняте рішення, а також ураховуючи неспроможність уповноважених представників позивача довести обрану у судовому засіданні позицію на підтримку поданої заяви, реалізував своє право, встановлене ч.4 ст.11 КАСУ, ухваливши здійснити огляд речових доказів за місцем їх знаходженням, шляхом проведення окремої процесуальної дії, про що складено протокол від 07.09.2017 р. та здійснена відеофіксація.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи та документи, представлені у якості підтвердження заявлених вимог, провівши огляд речових доказів за місцем їх знаходження за адресою:м. Біла Церква, бульвар 1-го Травня, буд.13, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви, з огляду на таке:

як було встановлено судом, у період з 08.06.2016 по 28.06.2016 ГУ ДСНС у Київській області, була проведена планова перевірка відповідача на предмет додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки за наслідком якої складений акт №57 від 24.06.2016 р.

В порядку усунення виявлених порушень, 27.06.2016 р., ГУ ДСНС у Київській області винесло припис №22 із переліком порушень та строком їх усунення.

17.11.2016 р., позивачем була проведена позапланова перевірка ТОВ "НВП "Білоцерківмаз" з метою перевірки виконання припису №22 від 27.06.2017 р., за наслідками якої складено акт №238 від 22.11.2016 р., яким зафіксовані наступні порушення правил цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки:

- ст.20,47 Кодексу цивільного захисту України та п.1,2 розділу V глави І Правил пожежної безпеки в Україні НАПБ А.01.001-2014 від 30.12.2014 (далі - НАПБ А.01.001-2014) незабезпечення відповідачем автоматичною системою протипожежного захисту (адміністративний корпус);

- ст.20,47 Кодексу цивільного захисту України та п.1,2 розділу V глави І НАПБ А.01.001-2014 незабезпечення відповідачем виробничих цехів автоматичною системою протипожежного захисту;

- ст.20,47 Кодексу цивільного захисту України та п.7 глави 14, розділу V глави І НАПБ А.01.001-2014 нерозміщення наявних пожежних кран-комплектів у вбудовані або навісні шафи, які мають отвори для провітрювання і пристосовані для опломбування та візуального огляду без їх розкривання;

- п.7.21 глави 7 розділу VІ НАПБ А.01.001-2014 незабезпечення автоматичною системою пожежогасіння приміщення фарбувальних камер, які розміщені на підприємстві;

- п.7.21 розділу VІ глави 7 НАПБ А.01.001-2014 відсутність виробничої (пожежної) автоматики у сушильних камерах, яка відключає нагрівні прилади в разі підвищення температури вище допустимої;

- ст.6,20,23,30,31,33,34,35,47, 48,49,130 та 133 Кодексу цивільного захисту України та п.3.1 гл.12 Правил техногенної безпеки у сферах цивільного захисту на підприємствах, організаціях, установах та на небезпечній території непроведення фінансування витрат у порядку та обсягах, необхідних для повного і якісного забезпечення вимог цивільного захисту;

- п.7 Положення про паспортизацію потенційно небезпечних обєктів відсутність ідентифікації потенційно небезпечного обєкту щодо визначення рівня небезпеки.

Постановою КОАС від 02.02.2017 р. було встановлено факт невиконання 6 вимог припису від 27.06.2016 р. №22, що стало підставою застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи відповідача.

В процесі проведення окремої процесуальної дії поза межами зали судових засідань, судом встановлено наступне: в порушення вимог постанови суду від 02.02.2017 р. ТОВ "НВП "Білоцерківмаз" не припиняло свою виробничу діяльність та не зупиняло свою роботу взагалі.

Станом на 06.09.2017 р. в адміністративному, виробничих та допоміжних корпусах підприємства виявлено:

у виробничих цехах №1, 124 відсутність систем автоматичного захисту; на пожежному посту №2/124 недоукомплектованість кран-комплекту;

автоматична система протипожежного захисту адміністративного корпусу не протестована, перевірити її функціональність не виявилося можливим;

сушильні камери виробничого цеху №124 підприємства не забезпечені автоматичною системою пожежогасіння та не обладнані автоматикою, яка відключає нагрівні прилади в разі підвищення температури вище допустимої;

не проведені витрати в порядку та обсягах, необхідних для повного та якісного забезпечення вимог цивільного захисту.

Також в процесі проведення огляду речових доказів за місцем їх знаходження, судом виявлено факти зберігання у виробничих цехах підприємства цистерн з вмістом аміаку та балонів з киснем впритул з проведенням зварювальних робіт.

Крім того, судом встановлено невиконання відповідачем п. 9, 11,13-14, 16 та 21 припису №22.

Надаючи правової оцінки відносинам у даній справі, суд зазначає таке:

особливим предметом регулювання Конституції України є закріплення пріоритету прав і свобод людини, які визнаються вищою соціальною цінністю держави. Ці права і свободи встановлюють правовий статус особи і основи правопорядку. В системі загальнолюдських цінностей головне місце належить праву на працю, на якому базується економічне і соціальне становище як в цілому суспільства, так і кожного його члена. Праця як основа життя і багатства є джерелом внутрішнього зростання духовних якостей, діяльність, що потребує витрат фізичної або розумової енергії і має своїм призначенням створення матеріальних і духовних благ. Праця є найважливішою умовою існування людства, його розвитку і вдосконалення.

Тому, ст. 43 Конституції України держава закріплює право особи на належні, безпечні і здорові умови праці та забезпечує його реалізацію.

Отже, право на безпечні та нешкідливі умови праці є конституційним правом людини і громадянина, а його реалізація здійснюється за допомогою системи правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження здоровя і працездатності людини в процесі праці. Україна одна з перших держав на пострадянських теренах прийняла закон, що комплексно регулює питання охорони праці. У подальшому його норми були конкретизовані шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів, що сформували самостійну гілку у складі кодифікованого трудового законодавства України.

Статтею 153 КЗпП України на власника або уповноважений ним орган покладено обов'язок забезпечити відповідність умов праці на робочому місці, безпеку технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутових умов вимогам нормативних актів про охорону праці.

У разі неможливості повного усунення небезпечних і шкідливих для здоров'я умов праці повідомити про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, який може дати тимчасову згоду на роботу в таких умовах.

Власник також повинен вживати заходів щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, досягнень науки і техніки, засобів механізації та автоматизації виробництва, вимог ергономіки, позитивного досвіду з охорони праці, зниження та усунення запиленості та загазованості повітря у виробничих приміщеннях, зниження інтенсивності шуму, вібрації, випромінювань тощо; здійснювати постійний контроль за додержанням працівниками вимог нормативних актів про охорону та безпечні умови праці.

Держава, як політична організація суспільства, що має владні повноваження у сфері управління територіально-організованим населенням з метою здійснення загально соціальних справ, забезпечує захист конституційних прав громадян, зокрема, і відповідною діяльністю органів, які контролюють дотримання таких прав та їх виконання на території України.

До державних органів з функціями контролю належить і ДСНС України. Згідно Положення №1052 від 16.12.2015 р. Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності, основним завдання якої є здійснення нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

На територіальні управління ДСНС покладено завдання, в тому числі, і щодо організації та проведення перевірок додержання вимог законодавства у сферах цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, перевірка виконання заходів щодо захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру на підприємствах, в установах, організаціях, що входять до складу залізничного, автомобільного, авіаційного, морського та річкового транспорту, на базах, складах, арсеналах зберігання та у місцях виробництва, утилізації ракетно-артилерійського озброєння, компонентів рідкого ракетного палива; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

З цією метою відповідні територіальні органи ДСНС наділені правом безперешкодного проходження до об'єкту огляду (будівель, приміщень, споруд, устаткування, території; отримувати для ознайомлення документи, зразки продукції, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час перевірок, а також їх копії у разі необхідності; видавати обов'язкові для виконання приписи та інші розпорядчі документи.

Головним законодавчим актом, що передбачає порядок здійснення заходів державного

нагляду, є, перш за все, Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 р. № 877, а також підзаконні нормативно-правові акти, прийняті відповідно до цього Закону та на його виконання. Так, зокрема, процедуру проведення перевірок під час здійснення державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки в системі ДСНС України передбачено в Порядку проведення планових (позапланових) перевірок щодо додержання субєктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, затвердженого наказом МВС №1337 від 02.112015 р.

Порядок встановлює основні вимоги щодо організації та здійснення державного нагляду (контролю) посадовими особами Державної служби України з надзвичайних ситуацій та посадовими особами головних управлінь (управлінь) ДСНС України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного та республіканського значення (далі - територіальні органи) за додержанням і виконанням субєктами господарювання, міністерствами, іншими центральними та місцевими органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування та підприємствами, установами і організаціями, що належать до сфери їх управління, вимог законодавства з питань цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

А Кодекс цивільного захисту (КЦЗ) України наділяє контролюючі органи у сфері техногенної та пожежної безпеки правом звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, експлуатації будівель, обєктів, споруд, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг у разі виявлення таких порушень законодавства, які реально створюють загрозу життю та здоров'ю громадян. Це право передбачено ст. 256 КАСУ і є дієвим способом негайного виконання рішення суду шляхом опечатування, опломбування, знеструмлення суб'єкта господарювання (відключення джерела електроживлення, опечатування на розподільчі електрощити та вхідні двері приміщень) відповідно до пунктів 6.2, 6.4 Інструкції про порядок та умови застосування органами державного пожежного нагляду запобіжних заходів, затвердженої наказом МНС України від 21 жовтня 2004 року № 130.

Згідно Кодексу цивільного захист повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, (що не повязані з повним або частковим зупиненням виробництва), допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника. Застосовані адміністративним судом заходи реагування за позовом органу державного нагляду (контролю) скасовуються адміністративним судом у порядку, встановленому процесуальним законом.

Таким чином, прийняття рішення про повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг покладається виключно на адміністративний суд, який оформлює це рішення у вигляді постанови за результатами розгляду справи за позовом органу державного нагляду.

Застосування адміністративним судом заходів реагування за позовом органу державного нагляду (це повне або часткове зупинення виробництва). Нормативними підставами цієї процедури є ч. 5 ст. 4; ч. 7 ст. 7 Закону України №877, а також процесуальні норми, передбачені ч. 2 ст. 18; абз. 2 ч. 2 ст. 99; п. 5 ч. 1 ст. 183-2, ч. 1 ст. 256 КАСУ.

Відповідно до ч.2 ст.68 Кодексу цивільного захисту України застосування таких заходів можливе у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоровю людей. Таким чином, наявність загрози саме безпосередньо життю та здоровю людей (а не загрози виникнення пожежі) є обовязковою умовою для застосування заходів реагування. При цьому, конкретного переліку порушень, які створюють загрозу життю та здоровю людей ст. 70 Кодексу цивільного захисту України не містить, тому це є оціночним поняттям, а відтак у кожному випадку суд має визначати за власним переконанням чи створює виявлене порушення загрозу життю та здоровю людей у взаємозвязку із встановленими обставинами та наявними доказами, що мають значення для вирішення цього питання. Це дає можливість судам більш гнучко та раціонально підходити до застосування запобіжних заходів з метою захисту життя та здоров'я громадян, забезпечення належних умов праці на підприємстві.

Так, постановою суду від 02.11.2017 р. у даній справі була встановлена наявність на підприємстві відповідача такого рівня техногенної та пожежної небезпеки для життя і здоров'я працівників, що стала безззаперечною підставою для повної зупинки роботи товариства.

Розглядаючи заяву про скасування застосованих заходів реагування, суд відповідно до ч.4 ст. 11 КАСУ, вжив передбачених законом заходів для з'ясування всіх обставин у справі з власної ініціативи.

На виконання цього припису судом була вчинена окрема процесуальна дія у вигляді огляду речових доказів за місцем їх знаходження- розташування відповідача, в процесі якої встановлено невиконання рішення суду про повну зупинку роботи товариства; невиконання вимог припису №22 від 27.06.2016 р. не тільки в тій частині, які були предметом розгляду суду 02.02.2017 р., але і фактичне невиконання інших вимог, які згідно недостовірних відомостей уповноважених представників ГУ ДСНС у Київській області, начебто були виконані.

Так, судом виявлено факт зберігання у виробничих цехах підприємства відповідача з кількістю працюючих майже 500 чоловік, вкрай небезпечної та легкозаймистої речовини- цистерн з аміаком та балонів з киснем впритул з місцем проведення зварювальних робіт.

Аміа?к, амоніа?к, NH3 неорганічна сполука, безбарвний газ, сильнодіюча отруйна легкозаймиста речовина. Смертельна концентрація при 30-хвилинній експозиції 7 мг/л., смерть наступає через декілька годин або діб після отруєння від набряку легенів і гортані. Займання вказаної речовини призводить до техногенної катастрофи із значним радіусом ураження.

Визначення небезпечного впливу можливої пожежі (вибуху) здійснюється на основі нормативних вимог, розроблених відповідними державними органами з урахуванням найбільш небезпечних умов виникнення аварійних ситуацій. Постановою КМУ Про затвердження Порядку обліку пожеж та їх наслідків від 26.12.2003 №2030 небезпечними факторами пожежі є прояви, що призводять чи можуть призвести до опіку, отруєння легкими продуктами згорання або травмування чи загибелі людей. До небезпечних факторів пожежі належать підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища. Тобто, безпосередню загрозу життю та здоров'ю людини створюють небезпечні фактори пожежі.

Також при огляді судом виявлено факт невиконання припису №22 в частині непроходження особами, які прийняті на роботу, пов'язану з підвищеною небезпекою, спеціального навчання; відсутність даних про перевірку печей, які знаходяться в приміщеннях обслуговування автомобілів; відсутність документів з організації та видачі засобів індивідуального захисту працівникам та особовому складу невоєнізованих формувань цивільної оборони; топлення печей особами, які є відповідальними за цю ділянку роботи тощо.

Вказані обставини стали предметом дослідження суду з метою повного захисту конституційних прав та інтересів осіб, працюючих на підприємстві відповідача, оскільки саме на органи державної влади Конституцією та законами України покладено обов'язок забезпечення гарантованих державою прав на належні та безпечні умови праці.

В межах наданої суду компетенції, вказані обставини були зафіксовані протоколом про вчинення окремої процесуальної дії, а в подальшому їм надана відповідна процесуальна оцінка.

При ухваленні даного рішення, суд також враховує висновок суду, зроблений у постанові від 02.11.2017 р. щодо виявлених порушень. "Суд звертає увагу, що наведені порушення не є формальними, а стосуються виключно відсутності у відповідача необхідної системи заходів для уникнення виникнення пожежі, її гасіння та швидкого реагування у разі виникнення.

Характер високої суспільної небезпечності встановлених під час перевірки відповідача порушень, а також наявність безпосередньої та реальної загрози життю та/або здоровю людей є обґрунтованими та беззаперечними. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що вищевикладені порушення, допущені відповідачем, є триваючими, оскільки були встановлені попередньою перевіркою субєкта господарювання, яка проводилась в період з 18.12.2015 по 25.12.2015, за наслідками якої відповідачу був виданий припис від 25.12.2015 №399 про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної небезпеки, які відповідачем у повному обсязі не усунено".

Незабезпечення відповідачем автоматичною системою протипожежного захисту виробничих цехів та непідтвердження здатності її функціонування (як складова частина вимоги припису); незабезпечення автоматичною системою пожежогасіння приміщення фарбувальних камер, які розміщені на підприємстві; необладнання сушильних камер на підприємстві виробничою (пожежною) автоматикою, яка відключає прилади в разі підвищення температури вище допустимої, а також відсутність фінансування витрат для повного та якісного забезпечення вимог цивільного захисту є підставою стверджувати про неусунення ТОВ "НВП "Білоцерківмаз" виявлених порушень правил цивільного захисту та пожежної безпеки, а тому заява про скасування застосованих заходів реагування задоволенню не підлягає.

Суд критично ставиться до доказу, наданого відповідачем у якості виконання п. 18 Припису та наголошує, що судом у постанові від 02.02.2017 р. було вказано на те, що кошторис витрат на 2017 р. не спростовує зафіксоване порушення, оскільки заплановані витрати лише свідчать про намір на здійснення фінансування, а не його проведення. Натомість, представник відповідача повторно надав у якості доказу проведених витрат затверджений кошторис фінансування робіт з цивільного захисту, що на думку суду не є належним та достатнім доказом.

За змістом статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з урахуванням юридичної сили правового акта в ієрархії національного законодавства, що регулює спірні правовідносини, подібні правовідносини (аналогія закону), або за відсутності такого закону - на підставі конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права), принципів верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені під час судового розгляду справи (у судовому засіданні, у порядку скороченого чи письмового провадження) з урахуванням вимог статті 70 КАС України щодо належності та допустимості доказів або обставин, які не підлягають доказуванню, та висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними.

Дослідивши всі надані суду письмові докази, здійснивши огляд речових доказів за місцем їх знаходження, надавши відповідної правової оцінки встановленим обставинам справи, суд, керуючись статтями 160, 165,183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви про скасування заходів реагування, -відмовити.

Ухвала суду набуває законної сили в порядку та строки, визначені статтями 186, 254 КАСУ.

Суддя Брагіна О.Є.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 13.09.2017 р.