Справа № 522/10511/17
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

19 вересня 2017 р. Справа № 522/10511/17

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Бойчук А.Ю.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лукянчук О.В.

при секретарі - Татарин Б.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Одеської міської ради, Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про визнання протиправними розпоряджень,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з адміністративним позовом до Одеської міської ради, Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про визнання протиправними дій посадових осіб Одеської міської ради спрямовані на припинення оренди шляхом прийняття 19 травня 2017 року приписів від імені Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради за №014096, №014097, №014098 про негайний демонтаж павільйонів-кіосків.

Одночасно з адміністративним позовом позивачі надали клопотання про забезпечення позову у вигляді заборони вчинення дій, які спрямовані на виконання приписів Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, за №014096, №014097, №014098 від 19 травня 2017 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2017 року заяву задоволено. Накладено заборону на вчинення дій, які спрямовані на виконання приписів Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради за №014096, №014097, №014098 від 19 травня 2017 року до розгляду судом адміністративної справи №522/10511/17 по суті.

В апеляційній скарзі Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидним є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

З наведеної норми слідує, що підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» висвітлено позицію щодо вжиття заходів забезпечення позову в адміністративних справах, зокрема зазначено, що судам необхідно враховувати, що, згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 КАС України, забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; заборони вчиняти певні дії. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування заявленого клопотання, позивачами зазначено про те, що з липня 2007 року по даний час на підставі договорів оренди майна та додаткових угод до них, які були укладені з КУ Одеська обласна клінічна лікарня позивачі здійснюють спільну підприємницьку діяльність, а тому оскаржувані приписи Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради за №014096, №014097, №014098 від 19 травня 2017 року суперечать укладеним договорам оренди, а їх виконання може завдати майнову шкоду та унеможливить виконання рішення суду.

Згідно частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, колегія суддів зазначає, що в обґрунтування клопотання про забезпечення адміністративного позову позивачами не надано жодних доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди їх правам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, що захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а не зупинення дії виконання приписів Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради за №014096, №014097, №014098 від 19 травня 2017 року до прийняття рішення по суті не відновить стан позивачів.

Крім того, колегія суддів вважає обгрунтованими посилання апелянтів на те, що оскаржувані приписи стосуються демонтажу протиправно розміщених елементів вуличної торгівлі, а не тимчасових споруд.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на вчинення дій, які спрямовані на виконання приписів Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради за №014096, №014097, №014098 від 19 травня 2017 року до розгляду судом адміністративної справи №522/10511/17 по суті.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив порушення процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, у зв'язку з чим судове рішення, відповідно до п.6 ч.1 ст. 199 КАС України підлягає скасуванню з постановлянням нового рішення про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.6 ч.1 ст. 199, п.3 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2017 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3 про забезпечення позову у вигляді заборони вчинення дій, які спрямовані на виконання приписів Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, за №014096, №014097, №014098 від 19 травня 2017 року відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 20 вересня 2017 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лукянчук