Справа № 825/720/17
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2017-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

825/720/17

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

Суддя Вищого адміністративного суду України Калашнікова О.В., перевіривши касаційну скаргу Чернігівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року у справі №825/720/17 за позовом Чернігівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-виробнича компанія Конструкторське бюро «Пожспецмаш» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, -

встановив:

Чернігівське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-виробнича компанія Конструкторське бюро «Пожспецмаш» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 серпня 2017 року касаційну скаргу Чернігівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

У встановлений строк скаржником виконано вимоги ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 серпня 2017 року.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження слід відмовити виходячи з такого.

У касаційній скарзі скаржник ставить питання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з такого.

Судами встановлено, що норматив робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, для ТОВ «Проектно-виробнича компанія Конструкторське бюро «Пожспецмаш» складає 1 робоче місце, згідно звіту відповідача про зайнятість та працевлаштування інвалідів у 2016 році середньооблікова кількість штатних працівників, яким встановлена інвалідність - 0 осіб. Таким чином, невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів становить 1 робоче місце.

Відповідач інформував Прилуцький міськрайонний центр зайнятості про наявність вільних вакансій для інвалідів, подаючи звіти форми 3-ПН протягом 2016 року від 03 березня 2016 року, від 28 вересня 2016 року, від 08 листопада 2016 року, про що свідчать копії звітів та лист Прилуцького міськрайонного центру зайнятості від 23 травня 2017 року № 03/798.

Прилуцьким районним центром зайнятості повідомлено відповідача про відсутність на обліку в центрі зайнятості інвалідів, які б могли зайняти посади, що зазначені відповідачем в звітах форми 3-ПН. Самостійно, для зайняття вакантних посад, інваліди до відповідача не звертались.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов’язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 18-1 ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Так, судами встановлено, відповідачем було виконано обов’язок щодо інформування позивача про створені на підприємстві робочі місця для працевлаштування інвалідів.

При цьому, обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування, а адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обов'язковим платежем), обов'язкова сплата яких передбачена Конституцією та Податковим кодексом України, а заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв'язку зі скоєнням правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 червня 2011 року №21-60а11 та ухвалі Верховного Суду України від 08 травня 2015 року №21-848а15, від 16 квітня 2013 року № 21-81а13.

Отже, суди, встановивши, що відповідач здійснив всі передбачені чинним законодавством та залежні від нього заходи, зокрема, поінформував Прилуцький міськрайонний центр зайнятості про вакансії для працевлаштування інвалідів, а позивачем, в свою чергу, не надано доказів того, що на підприємство відповідача направлені інваліди не були працевлаштовані, або їм було відмовлено у працевлаштуванні на вакантні посади, дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та-або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті – пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, зазначена касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. ст. 211, 213, п. 5 ч. 5 ст. 214 КАС України, –

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Чернігівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року у справі №825/720/17 за позовом Чернігівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-виробнича компанія Конструкторське бюро «Пожспецмаш» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Калашнікова