Справа № 466/5700/17
Суддя: Донченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2017-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/5700/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2017 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Донченко Ю.В.

при секретарі Шпак Т.І.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції м. Львова про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення, -

у с т а н о в и в:

07.08.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 патрульної поліції м. Львова в котрій просить суд винести рішення яким скасувати постанову серія АР № 382867 від 06 серпня 2017 року про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що постановою серії АА № 382867 від 06.08.2017 року в справі про адміністративне правопорушення його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 гривень за те, що позивач ОСОБА_1 близько 22 год. 20 хв. 06.08.2017 року на автодорозі Київ-Чоп 529 км + 100 метрів він рухався в крайній лівій смузі на дорозі з двома смугами в одну сторону, а по правій смузі рухалась вантажівка, яка несподівано для нього почав змінювати напрямок руху без ввімкненого сигналу повороту та оскільки він перебував у «сліпій зоні» вантажівки а позаду нього були інші транспортні засоби застосувати екстрене гальмування він не міг, щоб не створити аварійної ситуації у звязку із чим перетнув лінію розмітки у звязку із чим був зупинений інспектором ВП ОДДЗ 4-го батальйону УПП у м. Львові поліції ОСОБА_3 та притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

Вважає зазначену постанову про адміністративне правопорушення такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки прийнята не лише з порушенням процесуальних норм законодавства України про адміністративні правопорушення, але й без належних на те правових підстав.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги зазначені у позовній заві підтримав у повному обсязі, вказавши, що вимушений був перетнути лінію розмітки зустрічного руху, щоб уникнути зіткнення. Просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 патрульної служби м. Львова в судове засідання не прибув, хоча належним чином у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час та місце розгляд справи, однак направив на адресу суду заперечення, які долучені до матеріалів справи.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 06 серпня 2017 року перебував у автомобілі разом із ОСОБА_1 та рухались по автодорозі Київ-Чоп 529 км + 300 метрів в крайній лівій смузі на дорозі з двома смугами в одну сторону, а по правій смузі рухалась вантажівка, яка несподівано почала змінювати напрямок руху без ввімкненого сигналу повороту та оскільки їх автомобіль перебував у «сліпій зоні» вантажівки а позаду них були інші транспортні засоби, застосувати екстрене гальмування ОСОБА_1 не міг, щоб не створити аварійної ситуації у звязку із чим перетнув лінію розмітки. Після чого автомобіль на якому вони рухались був зупинений інспектором патрульної поліції та винесено постанову про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Дослідивши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення позивача, свідка, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що постановою від 06 серпня 2017 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

З представленої суду копії постанови вбачається, що ОСОБА_1 06.08.2017 року о. 22 год. 20 хв. керував транспортним засобом - автомобілем марки «Mercedes Benz Vito 109 cdi» д.н.з. НОМЕР_1 на а/д Київ Чоп 529 км + 300 метрів на дорозі з двохстороннім рухом, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, порушивши вимоги п. 11.4 ПДР України чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП .

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім іншого, слід довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема його об'єктивну сторону, яку визначає в тому числі і час, місце, спосіб та умови скоєння правопорушення.

У поданій до суду заяві позивач факт вчинення правопорушення заперечив, вказавши, що вимушений був виїхати на смугу зустрічного руху щоб уникнути дорожньо-транспортної пригоди.

З оглянутих матеріалів справи вбачається, що відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів стосовно правомірності оскаржуваної постанови, лише подав заперечення в яких відсутні будь-які конкретні обставини події, яка мала місце 06 серпня 2017 року на а/д Київ-Чоп, а зазначено лише перелік статей законодавства.

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 2.7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх Справ України від 22.02.2001 року №185 передбачено, що до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушника, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи вилучення, знищення, тощо).

У відповідності до вимог п.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п. 6 ст. 71 КАС України передбачено, що якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки відповідачами не долучено до матеріалів адміністративного правопорушення доказів, які б підтверджували факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, пояснення позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення нічим не спростовано, а тому суд не вправі вважати доведеним факт правопорушення.

Окрім цього, відповідно до положень ч. 4 ст. 256 КпАП України, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 КпАП України, про що робиться відмітка у протоколі.

З постанови не вбачається про розяснення інспектором прав гр. ОСОБА_1

Отже, в ході судового розгляду встановлено, що постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесено з порушенням ст. ст. 9, 251, 256, 280 КпАП України, в звязку з чим дану постанову слід скасувати, як таку, що винесена з порушенням передбачених законодавством вимог.

Одночасно, суд вважає безпідставними позовні вимоги про закриття провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України, оскільки відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 222 КпАП України розгляд та вирішення даної категорії справ віднесено до компетенції саме працівників відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 71, 160, 161 КАС України, ст.ст. 221, 247, 287, 288, 289 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

адміністративний позов задоволити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 06.08.2017 року серії АР № 382867 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн. (чотириста двадцять пять гривень 00 копійок) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України.

В решті в задоволенні адміністративного позову відмовити за безпідставністю.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом 10-ти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_5