Справа № 822/5193/14
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2017-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 року м. Київ К/800/23445/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів Рецебуринського Ю.Й. (доповідача),

Черпака Ю.К.,

Штульман І.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛАВУТАТРАНСАВТО» до Хмельницької обласної державної адміністрації, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «МІВАС», про визнання протиправним та скасування рішення,

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «МІВАС» на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛАВУТАТРАНСАВТО» (далі - ТОВ «СЛАВУТАТРАНСАВТО») звернулось до суду з позовом, в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення конкурсного комітету Хмельницької обласної державної адміністрації, оформлене протоколом від 25 червня 2014 року № 7, в частині допущення до участі у конкурсі по об'єкту № 5 на маршруті Славута-Хмельницький рейси № 595/596 Товариства з обмеженою відповідальністю «МІВАС» (далі - ТОВ «МІВАС»).

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 січня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову.

У касаційній скарзі ТОВ «МІВАС», посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалене ним судове рішення та залишити в силі судове рішення суду першої інстанції.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги.

Судами встановлено, що 25 червня 2014 року на засіданні обласного конкурсного комітету щодо визначення автомобільних перевізників на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області прийнято рішення про визнання переможцем конкурсу на маршруті Славута-Хмельницький рейси 595/596 ФОП ОСОБА_3, а ТОВ «МІВАС» вважати таким, що зайняв друге місце. Зазначене рішення оформлено протоколом № 7.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2014 року відмовлено у задоволенні позову ТОВ «МІВАС» про визнання протиправним та скасувати рішення Конкурсного комітету Хмельницької обласної державної адміністрації, оформленого протоколом № 7 від 25 червня 2014 року, в частині визначення переможцем конкурсу ФОП ОСОБА_3 по об'єкту № 5 на маршруті сполученням Славута-Хмельницький рейси № №595/596 та визнання протиправними дій Конкурсного комітету щодо нарахування 11 балів ФОП ОСОБА_3

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року скасовано постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2014 року та прийнято нове судове рішення про визнання протиправним та скасування рішення Конкурсного комітету Хмельницької обласної державної адміністрації, оформленого протоколом № 7 від 25 червня 2014 року, в частині визначення переможцем конкурсу ФОП ОСОБА_3 по об'єкту № 5 на маршруті сполученням Славута-Хмельницький рейси №№ 595/596 та визнано протиправними дії Конкурсного комітету щодо нарахування 11 балів ФОП ОСОБА_3 Зобов'язано провести повторний підрахунок балів для визначення переможця конкурсу без врахування 11 балів ФОП ОСОБА_3 При цьому, суд апеляційної інстанції, переглядаючи зазначене рішення, не ставив під сумнів правомірність участі ТОВ «МІВАС» у конкурсі, та вважав, що останнім було подано усі необхідні документи для участі у конкурсі, та допущено до конкурсу без будь-яких застережень.

17 жовтня 2014 року на виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 02 жовтня 2014 року Конкурсний комітет Хмельницької обласної державної адміністрації ухвалив рішення про визнання переможцем конкурсу відповідно до затверджених балів на маршруті Славута - Хмельницький рейси 595/596 ТОВ «МІВАС». Позивача визнано таким, що зайняв друге місце.

22 жовтня 2014 року між Хмельницькою обласною державною адміністрацією та ТОВ «МІВАС» укладено договір № 347 про перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування по маршруту Славута - Хмельницький рейси 595/596, строком на 1 рік.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що в ТОВ «МІВАС» згідно поданих на конкурс документів в наявності є 16 транспортних засобів, однак останнім не було організовано проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для недопущення до участі в конкурсі ТОВ «МІВАС».

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ТОВ «Мівас» було подано на конкурс документи, які не відповідають всім вимогам чинного законодавства, зокрема, не було надано підтвердження проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод та підвищення кваліфікації керівників і спеціалістів автомобільного транспорту з питань безпеки перевезень, охорони праці та пожежної безпеки.

Крім того, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безпідставність посилання суду першої інстанції на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року в справі № 822/2878/14, оскільки предметом дослідження у цій справі були дії Конкурсного комітету щодо нарахування 11 балів ФОП ОСОБА_3 та не досліджувались обставини правомірності участі ТОВ «МІВАС» у конкурсі.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з вказаними висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Згідно частини 1 статті 46 Закону України «Про автомобільний транспорт» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для участі в конкурсі на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування автомобільний перевізник подає конкурсному комітету такі документи: заяву претендента встановленого зразка із зазначенням автобусного маршруту загального користування, на якому має намір працювати претендент; нотаріально завірену копію ліцензії на право надання послуг з перевезення пасажирів та копії ліцензійних карток на автобуси, які будуть використовуватися на автобусному маршруті; відомості про додаткові умови обслуговування маршруту; документ, що підтверджує внесення плати за участь у конкурсі.

Відповідно до статті 34 вказаного Закону автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров'я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Автомобільні перевізники з кількістю транспортних засобів десять і більше зобов'язані організовувати підвищення кваліфікації керівників і спеціалістів автомобільного транспорту, діяльність яких пов'язана з наданням послуг автомобільного транспорту, у термін один раз на п'ять років, а з питань безпеки перевезень, охорони праці та пожежної безпеки - у термін один раз на три роки в порядку, який визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

Пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про екстрену допомогу» визначено, що домедична допомога - невідкладні дії та організаційні заходи, спрямовані на врятування та збереження життя людини у невідкладному стані та мінімізацію наслідків впливу такого стану на її здоров'я, що здійснюються на місці події особами, які не мають медичної освіти, але за своїми службовими обов'язками повинні володіти основними практичними навичками з рятування та збереження життя людини, яка перебуває у невідкладному стані, та відповідно до закону зобов'язані здійснювати такі дії та заходи.

Згідно частини 1 статті 12 зазначеного Закону особами, які зобов'язані надавати домедичну допомогу людині у невідкладному стані, є: рятувальники аварійно-рятувальних служб, працівники державної пожежної охорони, працівники органів та підрозділів міліції, фармацевтичні працівники, провідники пасажирських вагонів, бортпровідники та інші особи, які не мають медичної освіти, але за своїми службовими обов'язками повинні володіти практичними навичками надання домедичної допомоги.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що порядок підготовки та підвищення кваліфікації з надання домедичної допомоги осіб, які зобов'язані її надавати, визначається Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України на виконання вказаних вимог Закону прийнято постанову № 1115 від 21 листопада 2012 року, яка визначає порядок підготовки та підвищення кваліфікації з надання домедичної допомоги осіб, які зобов'язані її надавати.

За змістом пункту 10 вищезазначеної постанови особі, яка пройшла підготовку та успішно склала відповідний іспит, видається посвідчення, строк дії якого становить п'ять років.

Згідно підпунктів 1 та 3 пункту 12 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року № 1081, Конкурсний комітет приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника, який: подав до участі в конкурсі неналежним чином оформлені документи чи не в повному обсязі, а також такі, що містять недостовірну інформацію; не відповідає вимогам статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт».

За таких обставин, коли ТОВ «МІВАС» на конкурс було подано документи, які не відповідають всім вимогам чинного законодавства, зокрема, не було надано підтвердження проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод та підвищення кваліфікації керівників і спеціалістів автомобільного транспорту з питань безпеки перевезень, охорони праці та пожежної безпеки, то суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Оскільки суд апеляційної інстанції повно і всебічно встановив обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, то підстави для скасування або зміни прийнятого ним судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МІВАС» залишити без задоволення.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 237-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Ю.Й. Рецебуринський

Ю.К. Черпак

І.В.Штульман