Справа № 815/4828/17
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4828/17
УХВАЛА

21 вересня 2017 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Потоцька Нінель Володимирівна, розглянувши матеріали:

за позовом: ОСОБА_1 Леонтьєвни

до: Одеської міської ради, майстра ділянки № 1 комунального підприємства «Житлово комунального сервісу «Вузовський» ОСОБА_2

про: визнання протиправними та невідповідними міжнародному праву деяких положень Правил про благоустрій території м. Одеси та скасування припису і протоколу,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 Леонтьєвни до Одеської міської ради, майстра ділянки № 1 комунального підприємства «Житлово комунального сервісу «Вузовський» ОСОБА_2 в якому позивач просить:

- визнати протиправними та невідповідними міжнародному праву деяких положень та імперативів Правилам про благоустрій території м. Одеси, затверджених рішення ОМР від 23.12.2011 р. № 1631-VI;

- призупинити адміністративне провадження і скасувати повністю припис і протокол № 008228 від 05.09.2017 р. за ст. 152 КУпАП щодо ОСОБА_1 Леонтьєвни.

Відповідно до ст. 6 КАС України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

За загальним правилом п.1 ч.1 ст.18 КАС України, місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем по справі є Одеська міська рада, яка згідно Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є представницьким органом місцевого самоврядування.

Згідно приписів ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено - обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Місцеве самоврядування є особливим видом управління, що забезпечує реалізацію права територіальних спільнот самостійно вирішувати питання місцевого значення, виходячи з інтересів громадян та грунтуючись на положеннях закону.

Як інститут громадянського суспільства, місцеве самоврядування:

- має децентралізований управлінський характер, оскільки не передбачає наявності ієрархічної структури;

- здійснює публічну владу на певній територіальній одиниці з метою прийняття та реалізації рішень місцевого характеру;

- є інститутом народовладдя, що забезпечує реалізацію питань місцевого значення самим суб'єктом самоврядування;

- здійснюється представниками населення, що мешкає на певній території, які обираються;

- є самостійним Інститутом, що організаційно відокремлений від державних структур і має недержавний характер;

- несе відповідальність за свою діяльність перед населенням і державою у разі невиконання чи порушення повноважень.

Конституція України визнає і гарантує місцеве самоврядування як інститут соціального управління та громадянського суспільства. Вона закріплює можливість представництва місцевих інтересів у органах самоврядування, встановлює власну матеріальну, фінансову та організаційно-правову базу місцевого самоврядування.

До представницьких органів місцевого самоврядування Конституція України відносить сільські, селищні і міські ради та їх виконавчі комітети; обласні та районні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст (ст. 140).

Відповідно до Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» систему місцевого самоврядування складають: територіальна громада; сільська, селищна, міська рада; сільський, селищний, міський голова; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення (ст. 5). Цим же Законом визначені повноваження органів самоврядування у галузі бюджету, фінансів та цін (ст. 28); управління комунальною власністю (ст. 29); житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв'язку (ст. 30); будівництва, освіти, охорони здоров'я, культури, фізкультури і спорту (статті 31, 32); соціального захисту (ст. 34) та інші.

Крім того, приписами ст. 171-2 КАС України встановлено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами, як адміністративними судами протягом п'яти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках з урахуванням особливостей розгляду справи суд ухвалою може продовжити розгляд справи, але не більш як на п'ять днів.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 Леонтьєвна оскаржує припис та протокол № 008228 від 05.09.2017 про адміністративне правопорушення, які прийняті в порядку приписів ст. 152 КУпАП.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 р. вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд який розглянув справу не віднесену до його юрисдикції, не може вважатись «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Згідно п.6 ч.3 ст.108 КАС України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому адміністративному суду, повертає позовну заяву позивачеві для подання до належного суду.

Керуючись ст.ст. 18, 108, 158-160 КАС України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 Леонтьєвни до Одеської міської ради, майстра ділянки № 1 комунального підприємства «Житлово комунального сервісу «Вузовський» ОСОБА_2 про визнання протиправними та невідповідними міжнародному праву деяких положень Правил про благоустрій території м. Одеси та скасування припису і протоколу- повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що відповідно до ч. 1 ст. 18, ст. 171-2 КАС України вона може звернутися з позовом до місцевого загального суду як адміністративного суду.

Надіслати позивачу копію ухвали, позовну заяву та додані до неї документи.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя Потоцька Н.В.