Справа № 161/7290/17
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/8044/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними, зобов"язання провести перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2017 року позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача - Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області, яким просила визнати неправомірними дії щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати; зобов'язати здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати відповідно до довідки про заробітну плату, починаючи з 27.05.2008.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" у розмірі 85% від середньомісячного заробітку державного службовця. При цьому, всупереч вимог ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», вбезпідставно не включено до розрахунку заробітку, з якого визначається пенсія, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

На звернення позивача щодо здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії із врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, Луцьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області у такому перерахунку відмовлено та роз'яснено про відсутність підстав для його проведення.

Позивач вважає такі дії пенсійного органу щодо відмови провести перерахунок пенсії, з врахування сум, з яких сплачений страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, протиправними та такими, що порушують її конституційні права на належне пенсійне забезпечення.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 червня 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок розміру пенсії державного службовця з врахування матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати. Зобов'язано Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області здійнити ОСОБА_1 перерахунок та виплату різниці у розмірі пенсії призначеної їй відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 85% від заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, згідно довідки № Б-7 від 28.02.2017, виданої регіональним відділенням Фонду державного майна України, з 28.02.2017. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» в редакції закону, чинній на час призначення пенсії, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати не входить до переліку складових заробітної плати для призначення пенсії державному службовцю. Крім того, відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-V-ІІІ від 02.03.2015 з 01 червня 2015 року пенсії, призначені порядку та на умовах Закону України «Про державну службу» не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Луцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області як одержувач пенсії за віком. Призначено відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ.

Пенсію визначено на умовах статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час призначення пенсії) у розмірі 85 відсотків заробітної плати.

Пенсійним органом при призначенні пенсії всупереч вимог, встановлених ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», безпідставно не включено до розрахунку заробіток, з якого визначається пенсія, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

На звернення позивача щодо перерахунку призначеної пенсії з урахування матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Луцьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області від 14.03.2017 №149/Б-01 у такому перерахунку відмовлено, покликаючись на відсутність правових підстав для його проведення.

Позивач, вважаючи дії пенсійного органу неправомірними, звернулася до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII (в редакції, чинній на день призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям виплачується за рахунок держави. На одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно ч.1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 № 108/95-ВР (із змінами та доповненнями) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України "Про оплату праці", визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно з п. 2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року №5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за №114/8713 до інших заохочувальних та компенсаційних виплат включаються суми матеріальної допомоги, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом).

Частиною другою статті 33 Закону України "Про державну службу", передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Згідно ч. 1 ст.66 Закону України № 1788-XII, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

В силу статті 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Як наслідок, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

В даному випадку при вирішенні спірних правовідносин перевагу у застосуванні мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, зокрема, ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а не положення Законів України "Про державну службу" та "Про оплату праці", які до спірних правовідносин є загальними.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 14.05.2013 (справа № 21-125а13) та від 03.06.2014 (справа № 21-134а14), а відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Беручи до уваги вищевикладені правові норми, колегія суддів приходить до висновку, що отримані позивачем суми матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, з яких фактично нарахований та сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, входять до системи оплати праці державного службовця, а тому мають бути враховані при обчисленні пенсії.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій (частина друга статті 2 Закону України "Про оплату праці").

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року №5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за №114/8713.

Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати, оскільки є додатковою заробітною платою та грошовим доходом населення, який згідно ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" враховуються при обчисленні пенсій.

Водночас судом враховано, що виникнення права на перерахунок пенсії нерозривно пов'язане із фактом звернення особи за таким перерахунком.

Слід зазначити, що з самого визначення поняття пенсії слідує, що ці виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на якийсь строк. В цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін, або строк, на який призначається пенсія не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Відтак, виплату пенсії позивачу не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право позивача на отримання державної пенсії, яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що вірним способом відновлення порушеного права позивача є покладення обов'язку на Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області провести перерахунок призначеної пенсії з включенням до заробітної плати, з якої виплачується пенсія, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати, з яких утримувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно довідки про заробітну плату № Б-7 від 28.02.2017, виданої регіональним відділенням Фонду державного майна України, починаючи з 28 лютого 2017 року (дати звернення до органу пенсійного фонду із відповідною заявою).

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 червня 2017 року у справі № 161/7290/17- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. О. Большакова
В. Я. Макарик

Ухвала виготовлена в повному обсязі 19.09.2017.