Справа № 815/1168/17
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 815/1168/17

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Домусчі С.Д.

за участю секретаря : Осавуляк О.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною відмови у призначені та виплаті одноразової грошової допомоги, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2017 року ОСОБА_1 (надалі- позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (надалі - відповідач, ГУНП в Одеській області), в якому просив суд:

- визнати протиправною відмову ГУНП в Одеській області від 25 січня 2017 року за вих. № 9/М-2585 у призначені та виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням ОСОБА_1 поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання службових обов'язків, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення інвалідності;

- зобов'язати ГУНП в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв'язку з отриманням пораненням (контузії, травми або каліцтва) під час виконання службових обов'язків, наслідком якого є часткова втрата працездатності (30 %) без визначення інвалідності, на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського ": в сумі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є колишнім співробітником міліції. У грудні 2016р. він звернувся до ГУНП в Одеській області із заявою про виплату грошової допомоги у зв'язку із встановленням часткової втрати професійної працездатності, при цьому надавши відповідні документи. Однак, відповідачем відмовлено у задоволенні заяви з посиланням на те, що призначення та виплата одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції, втрата працездатності яких пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ, ЗУ «Про Національну поліцію» не передбачена.

Вважаючи такі дії Нацполіції незаконними позивач просив суд задовольнити позов.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 12 квітня 2017 прийнято постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Одеській області від 25 січня 2017 року за вих. № 9/М-2585 у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням поранення (контузії, травм або каліцтва) під час виконання службових обов'язків, наслідком якого є часткова втрата працездатності.

Зобов'язано Головне управління Національної поліції в Одеській області подати до Міністерства внутрішніх справ України документи, подані ОСОБА_1 разом з заявою (рапортом) щодо виплати йому одноразової грошової допомоги від 29 грудня 2016 року та висновок щодо виплати грошової допомоги.

Зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути питання щодо призначення, нарахування і виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року та відмовлено в задоволенні решти позовних вимог.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з протиправності бездіяльності Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України заяви позивача з доданим пакетом документів та висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги та вважав, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 23 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року та постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, Міністерство внутрішніх справ України подало апеляційну скаргу, в якій зазначає про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невірне встановлення фактичних обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, позивач з серпня 1995 року по 06 листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ та наказом ГУМВС України в Одеській області від 04.11.2015 року № 1273 о/с його було звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 64 "з" (у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114.

З 07.11.2015 року по 29.09.2016 року позивач проходив службу в органах поліції на посаді слідчого-криміналіста слідчого управління ГУНП в Одеській області, та наказом ГУНП України від 28.09.2016 року № 952 о/с його було звільнено зі служби в поліції за п. 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (а.с. 25).

26.01.2007 року при виконанні службових обов'язків позивачем була отримана травма: консолідований компресійний перелом тіла Тh7 IV ступеня компресії, Тh7 І ступеня компресії з трапецієвидною деформацією тіла Тh6, больовим синдромом та незначним порушенням функції.

31.08.2016 року військово-лікарською комісією ДУ "ТМО МВС України по Одеській області" встановлено діагноз про причинний зв'язок захворювання (травми): "консолідований компресійний перелом тіла Тh7 IV ступеня компресії, Тh7 І ступеня компресії з трапецієвидною деформацією тіла Тh6, больовим синдромом та незначним порушенням функції - травма, так, пов'язана з виконанням службових обов'язків " (свідоцтво про хворобу №347/2) (а.с. 12-13).

Як свідчить копія довідка огляду МСЕК серії 10 ААА № 127359, долученої ОСОБА_1 до матеріалів справи, 28 листопада 2016 року позивачу була встановлена часткова втрата працездатності без визначення інвалідності за травмою, пов'язаною з виконанням службових обов'язків з 31.08.2016 року з втратою професійної працездатності - 30% (а.с. 11).

29.12.2016 року позивачем до ГУНП в Одеській області подано заяву (рапорт) щодо виплати йому одноразової грошової допомоги на підставі п. 5 ст. 97 закону України "Про Національну поліцію" та наказу МВС України № 4 від 11.01.2016 року "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського" (а.с. 10).

Листом від 25.01.2017 року № 9/М-2585 ГУНП в Одеській області позивачу відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, на підставі того, що Законом України "Про Національну поліцію" призначення та виплата одноразової грошової допомоги поліцейським, втрата працездатності яких пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ - не передбачена (а.с. 9).

Частиною другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, визначені Порядком № 850, відповідно до пункту 3 якого грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги, є у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктами 7 - 9 Порядку №850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги. МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Поряд з цим, 07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію»(далі Закон №580-VIII), яким визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Підстави призначення та отримання поліцейськими одноразової грошової допомоги, визначено статтями 97-101 Закону №580-VIII.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII, одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Згідно з частиною другою статті 97 Закону №580-VIII порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97 - 101 Закону №580-VIII, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок № 4, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Також слід зазначити, що пункт 5 розділу І Порядку від 11.01.2016 р. № 4 доповнено підпунктом 4 згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.09.2016 р. № 916, яким передбачено призначення поліцейському одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

За правилами пункту 1 розділу ІІ Порядку №4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 встановлено часткову втрату працездатності без визначення інвалідності за травмою, пов'язаною з виконанням службових обов'язків протягом шести місяців після звільнення його з Національній поліції, він має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Пунктом 3 Розділу ІІІ Порядку № 4 визначено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (пункт 3 розділу ІІІ Порядку №4).

Для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу заяву (рапорт) із документами (а також копії, які звіряються з оригіналом документа), що визначені цим пунктом (пункт 5 розділу ІІІ Порядку № 4).

Фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2 (пункт 1 розділу IV Порядку № 4).

Керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 2 розділу IV Порядку № 4).

Апеляційний суд зазначає, що, положеннями Порядку № 850 та Порядку № 4 передбачено, що одноразова грошова допомога у разі встановлення інвалідності проводиться за останнім місцем служби. Таким чином, заява (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності має бути подана працівником за останнім місцем служби.

Отже, для підготовки висновку про призначення одноразової грошової допомоги та прийняття рішення щодо призначення виплати ОГД є відповідна заява (рапорт) за формою, встановленою додатком 1 Порядку №4, що подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського або до підрозділів фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції, фінансових підрозділів головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві.

Враховуючи те, що останнім місцем служби позивача було Головне управління Національної поліції в Одеській області, до якого він звернувся з питанням виплати йому одноразової грошової допомоги з відповідною заявою (рапортом), апеляційний суд дійшов висновку, що саме Головне управління Національної поліції в Одеській області має вирішити питання щодо виплати ОСОБА_1 спірної допомоги.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, заява позивача щодо вирішення питання про надання йому одноразової грошової допомоги по суті не розглядалась, фінансовим підрозділом відповідний висновок не готувався, рішення з питання призначення позивачу одноразової грошової допомоги уповноваженим на те органом не приймалося.

Оскільки, відповідного рішення відповідач по суті заяви не приймав, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заява позивача щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності у встановлений законодавством порядок та строки не розглянута, відтак, при розгляді цієї заяви відповідачем допущена протиправна бездіяльність, яка призвела до порушення прав позивача.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання ГУНП в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу апеляційний суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За змістом вказаної правової норми вбачається, що адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 КАС України. Завдання правосуддя полягає в гарантуванні дотримання вимог права та контролю за легітимністю прийняття рішень.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, наділений дискреційними повноваженнями, тобто повноваженнями з певним ступенем свободи адміністративного органу при прийнятті рішення, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення. А суди не мають право втручатися в дискреційні функції органів владних повноважень.

Суд може прийняти рішення про зобов'язання органу владних повноважень прийняти певне рішення, в разі, якщо можливість прийняття єдиного альтернативного рішення виключена судом.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Відповідно до частини першої статті 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Частиною третьою статті 162 КАС України надано адміністративному суду повноваження на прийняття іншої постанови, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За таких обставин, враховуючи відсутність рішення відповідача, порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності Національної поліції України щодо не розгляду заяви позивача стосовно виплати одноразової грошової допомоги та зобов'язання розглянути заяву позивача щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до вимог законодавства.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 198, 202, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року - скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Одеській області у розгляді питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з отриманням ОСОБА_1 поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання службових обов'язків, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення інвалідності.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Одеській області розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_1 про призначення виплати одноразової грошової допомоги та прийняти відповідне рішення за його заявою.

В решті позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач: О.О.Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: С.Д. Домусчі