Справа № 814/2762/16
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 814/2762/16

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Димерлія О.О.,

Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 25 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до керівника апарату Миколаївського окружного адміністративного суду, Миколаївського окружного адміністративного суду про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20.12.2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до керівника апарату Миколаївського окружного адміністративного суду, Миколаївського окружного адміністративного суду, в якому, з урахування зміни 06.04.2017 року позовних вимог, просила:

- визнати протиправними дії керівника апарату в частині присвоєння ОСОБА_2 5 рангу державного службовця категорії «Б»;

- зобов'язати керівника апарату Миколаївського окружного адміністративного суду внести зміни до наказу №86-к від 08 серпня 2016 року «Про присвоєння рангів державним службовцям суду» в частині встановлення ОСОБА_2 4 рангу з 08.08.2016 року;

- зобов'язати Миколаївський окружний адміністративний суд здійснити перерахунок заробітної плати ОСОБА_2 з урахуванням присвоєння 4 рангу державного службовця з 8 серпня 2016 року та виплатити її в повному обсязі.

Також, позивач просила встановити місячний термін для подання Миколаївським окружним адміністративним судом звіту про виконання постанови.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 25.05.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 14.06.2017 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, обґрунтовану порушенням судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції допущено помилкове тлумачення та правозастосування положень Закону України «Про державну службу» №889-VIIІ та Порядку присвоєння рангів державних службовців, затвердженого постановою КМУ №306 від 20.04.2016 року, оскільки наказом відповідача №86-к від 08 серпня 2016 року їй присвоєно наступний за найнижчим ранг в межах категорії «Б», а не черговий ранг з урахуванням відпрацьованого часу на займаній посаді, як це передбачено п.10 Порядку №306.

Апелянт зазначає, що керівник апарату Миколаївського окружного адміністративного суду під час присвоєння рангу начальнику відділу забезпечення судового процесу та аналітично-статистичної роботи зобов'язаний був керуватися діючим законодавством, а не листами - роз'ясненнями Національного агентства України з питань державної служби, які мають рекомендаційний характер.

У зв'язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 25.05.2017 року та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду сторони в судове засідання не прибули, а тому на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, з листопада 2007 року ОСОБА_2 працює в Миколаївському окружному адміністративному суді.

Наказом голови Миколаївського окружного адміністративного суду №2-к від 08.01.2008 року «Про переведення помічника судді ОСОБА_2 на посаду начальника відділу забезпечення судового процесу та аналітично - статистичної роботи» позивача переведено на посаду начальника відділу забезпечення судового процесу та аналітично - статистичної роботи Миколаївського окружного адміністративного суду.

Відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ ОСОБА_2 присвоєно 9 ранг державного службовця.

У зв'язку з набранням 01.05.2016 року чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIIІ, відповідно до якого посада начальника відділу належить до категорії «Б», відповідно до ст.39 Закону України «Про державну службу», постанови Кабінету Міністрів України №306 від 20.04.2016 року «Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями», наказом керівника апарату Миколаївського окружного адміністративного суду №86-К від 08.08.2016 року «Про присвоєння рангів державним службовцям суду» ОСОБА_2 присвоєно 5-й ранг державного службовця в межах категорії «Б».

11.10.2016 року ОСОБА_2 звернулася до керівника апарату Миколаївського окружного адміністративного суду з листом, в якому зазначила про призначення їй рангу державного службовця з порушенням п.10 постанови КМУ №306, та запропонувала присвоїти їй 4 ранг державного службовця з урахуванням відпрацьованого часу на займаній посаді 8 років 9 місяців, а також, у зв'язку з цим, здійснити перерахунок заробітної плати з урахуванням відповідних змін в її статусі.

Листом від 12.12.2016 року керівник апарату Миколаївського окружного адміністративного суду відмовив в задоволенні заяви відповідача з посиланням на те, що 4 ранг по відношенню до найнижчого в категорії посад групи «Б», тобто 6 рангу, є позачерговим, тоді як пунктом 10 постанови КМУ №306 передбачено зарахування стажу роботи на займаній посаді при присвоєнні чергового рангу, яким у даному випадку є 5 ранг. Зазначено, що 4 ранг державного службовця ОСОБА_2 буде присвоєно через 3 роки після присвоєння 5 рангу з урахуванням результатів оцінювання службової діяльності.

Не погоджуючись з вказаною відмовою ОСОБА_2 звернулася з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 дійшов висновку, що попередній період роботи державного службовця на займаній посаді включається лише для присвоєння чергового рангу за найнижчим в межах відповідної категорії посад, а не чергових рангів, а тому наказом керівника апарату Миколаївського окружного адміністративного суду №86-к від 08.08.2016 року «Про присвоєння рангів державним службовцям суду» правомірно присвоєно ОСОБА_2 5 ранг державного службовця як такій, що має більше трьох років стажу на займаній посаді.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

01.05.2016 набув чинності Закон України від 10.12.2015 року №889-VIII «Про державну службу», яким урегульовані відносини, що виникають у зв'язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, а також визначено правовий статус державного службовця.

За приписами частин першої - третьої статті 39 названого Закону, ранги державних службовців є видом спеціальних звань.

Встановлюється дев'ять рангів державних службовців.

Порядок присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями визначаються Кабінетом Міністрів України.

Присвоюються такі ранги: державним службовцям, які займають посади державної служби категорії «А», - 1, 2, 3 ранг; державним службовцям, які займають посади державної служби категорії «Б», - 3, 4, 5, 6 ранг; державним службовцям, які займають посади державної служби категорії «В», - 6, 7, 8, 9 ранг.

Порядок присвоєння рангів державних службовців затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 року №306, пунктом 10 якої передбачено, що державним службовцям, яким присвоєно ранг відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу», присвоюється найнижчий ранг у межах категорії посад, до якої належить посада державної служби. При цьому, строк відпрацювання для присвоєння чергового рангу включає попередній період роботи державного службовця на займаній посаді. У разі належності посади державного службовця до категорії посад, в межах якої передбачено присвоєння рангу нижчого, ніж присвоєний державному службовцю згідно із зазначеним Законом, за ним зберігається раніше присвоєний ранг.

Апеляційний суд встановив та сторонами у справі не заперечується, що посада позивача, відповідно до Закону України від 10.12.2015 року №889-VIII «Про державну службу», відноситься до категорії посад «Б», що надає право на призначення 3, 4, 5, 6 рангу державного службовця.

Частиною шостою статті 39 Закону України від 10.12.2015 року №889-VIII «Про державну службу» визначено, що черговий ранг у межах відповідної категорії посад присвоюється державному службовцю через кожні три роки з урахуванням результатів оцінювання його службової діяльності.

З аналізу п.10 Порядку №306 та ч.6 ст.39 Закону України від 10.12.2015 року №889-VIII слідує висновок, що у строк відпрацювання для присвоєння чергового рангу враховується період роботи на останній займаній посаді. У разі, якщо вказаний строк дорівнює або перевищує три роки, державним службовцям має бути присвоєно відразу черговий ранг, зокрема, для державних службовців, посади яких віднесені до категорії «Б» таким рангом являється 5 ранг. Присвоєння 4 рангу буде можливим через три роки після присвоєння 5 рангу з урахуванням результатів службової діяльності.

Як зазначалось вище, на посаді начальника відділу забезпечення судового процесу та аналітично-статистичної роботи Миколаївського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 перебуває з 08.01.2008 року.

Отже, строк відпрацювання позивача на займаній посаді перевищує три роки, у зв'язку з чим їй присвоєно 5-й ранг державного службовця, тобто черговий ранг у межах відповідної категорії посад за найнижчим рангом в межах даної категорії.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем правомірно присвоєно 5-й ранг державного службовця ОСОБА_2, оскільки позивачу мав присвоїтись найнижчий ранг у межах категорії посад «Б», а саме 6 ранг, проте з урахуванням наявності більше 3 років стажу роботи на посаді державного службовця до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу», їй було присвоєно черговий ранг державного службовця.

Колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта, що при наявності стажу роботи на займаній посаді 8 років 9 місяців їй повинен бути присвоєний 4 ранг державного службовця, оскільки чинне законодавство не передбачає можливості врахування сукупного стажу державної служби при призначенні чергового рангу.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, попередній період державного службовця на займаній посаді включається лише для призначення чергового за найнижчим рангу, а не чергових рангів, як про це стверджує позивач.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судова колегія вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Постанова Херсонського окружного адміністративного суду від 25.05.2017 року відповідає вимогам ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст. 200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 25 травня 2017 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко