Справа № 161/4196/17
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/7266/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Довгої О.І., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу департаменту патрульної поліції УПП у м.Луцьку на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.04.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського УПП у м.Луцьк ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського УПП у м.Луцьк ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 09.03.2017 року.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що 09 березня 2017 року інспектором УПП у м. Луцьку капралом поліції ОСОБА_2 було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення АР 863781 за якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 425 грн., за те, що він 09.03.2017 року о 08.20 год. керуючи автомобілем НОМЕР_1 по пр. Відродження 58 в м. Луцьку Волинської області порушив, Правила дорожнього руху України, а саме п.п. 15.9 «г» - здійснив зупинку ближче десяти метрів до пішохідного переходу та п.п. 2.1 «г» - не мав при собі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії АР №863781 від 09.03.2017 року про адміністративне правопорушення, винесену старшим сержантом Управління патрульної поліції у м. Луцьк старшим сержантом поліції ОСОБА_2 Просив позов задоволити.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.04.2017 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 863781 від 09.03.2017 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративних правопорушень, передбаченихч.1 ст.122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Постанову суду першої інстанції оскаржив департаменту патрульної поліції УПП у м.Луцьку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до змісту постанови серії АР № 863781 від 09.03.2017 року, складеної старшим сержантом поліції ОСОБА_2, встановлено, що 09.03.2017 року о 08 год. 20 хв. в м. Луцьк по пр. Відродження, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Camry, АС 5973 АС, реєстраційний знак НОМЕР_2 та здійснив зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9 (г) ПДР України, а також не мав при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п. 2.1 (г) ПДР України, та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП. Відповідно до ст. 36 КУпАП до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн..

Пунктом 15.9 «г» Правил дорожнього руху передбачено, що зупинка транспортних засобів забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Так, за порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України передбачена адміністративна відповідальність за ст.122. ч.1 КУпАП, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 2.1. ґ) Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган(посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов'язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Разом з тим, судова колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що жодних доказів, які б спростовували позицію позивача та підтверджували, що останній допустив порушення п. 15.9 "г" Правил дорожнього руху, відповідач суду не представив.

Представлений відповідачем диск не підтверджує порушень позивачем ПДР. При його перегляді встановити дійсну відстань до пішохідного переходу неможливо, що не дає змоги підставно стверджувати, що транспортний засіб стояв ближче 10 метрів від пішохідного переходу, так як вимірювання відстані працівниками патрульної поліції не проведено.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу департаменту патрульної поліції УПП у м.Луцьку залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.04.2017 року у справі №161/4196/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5

Повний текст судового рішення виготовлено 20.09.2017 року