Справа № 804/4482/17
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2017-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2017 р. Справа № 804/4482/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області до Центрально-міського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центрально-міського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просило:
- визнати протиправною бездіяльність Центрально-міського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі головного державного виконавця Байбікової О.Л. щодо невчинення дій щодо примусового виконання постанови від 20.03.2017 року № 79/4.7-2/229;
- визнати протиправним та скасувати Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 15.06.2017 року.
- зобов'язати Центрально-міський відділ державної виконавчої служби м. Кривого Рогу територіального управління юстиції у Дніпропетровській області прийняти постанову № 79/4.7-2/229 від 20.03.2017 року до виконання та здійснити всі необхідні дії щодо її примусового виконання.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що головним державним виконавцем Байбіковою О.Л. не були дотримані норми ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», що призвело до порушення прав стягувача - Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд задовольнити позов.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, надав до суду письмові заперечення, які містяться в матеріалах справи.
Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд даної адміністративної справи за його участю.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20.03.2017 року ГУ Держпраці у Дніпропетровській області винесено постанову № 79/4.7-2/229 про накладення на Публічне акціонерне товариство "Криворізький турбінний завод "Констар" штрафу у розмірі 9 600,00 грн.
01.06.2017 року ГУ Держпраці у Дніпропетровській області звернулось до Центрально-міського відділу державної виконавчої служби м. Кривиого Рогу територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою № 4211-15/04 про прийняття до примусового виконання постанови про накладення штрафу уповноваженими особами № 79/4.7-2/229 від 20.03.2017 року до виконання.
Вказану заяву разом з постановою № 79/4.7-2/229 від 20.03.2017 року направлено рекомендованим поштовим відправленням 01.06.2017 року, що підтверджується реєстром на відправлення поштової кореспонденції від 01.06.2017 року та фіскальним чеком ДДУДППЗ «Укрпошта» від 01.06.2017 року.
Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення заява від 01.06.2017 року та постанова № 79/4.7-2/229 від 20.03.2017 року надійшли на адресу начальника Центрально-міського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - 07.06.2017 року.
Позивач вважаючи, що головним державним виконавцем при винесені повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання було порушено вимоги статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообовязкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Згідно п. 7 даного Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. Держпраці може покладати виконання завдань на утворені територіальні органи за міжрегіональним принципом. Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.
Відповідно до п. 3 Положення про Головне управління у Дніпропетровській області, затвердженого Наказом Державної служби України з питань праці від 04.02.2016 року № 8 основними завданнями Управління Держпраці є: реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб; здійснення комплексного управління охороною праці та промисловою безпекою на обласному рівні; здійснення державного регулювання і контролю у сфері діяльності, пов'язаної з об'єктами підвищеної небезпеки; організація та здійснення державного нагляду (контролю) у сфері функціонування ринку природного газу в частині підтримання належного технічного стану систем, вузлів і приладів обліку природного газу на об'єктах його видобутку та забезпечення безпечної і надійної експлуатації об'єктів Єдиної газотранспортної системи.
Відповідно до п. 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509 (далі - Порядок № 509), штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.
Абзацем 3 п. 8 Порядку № 509 визначено, що постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітитки, один з яких залишається у Держпраці або її територіальному органі, другий - надсилається протягом трьох днів суб'єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка.
Не сплачені у добровільному, порядку штрафи стягуються органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України) - абз. 3 п. 11 Порядку № 509.
Відповідно до ч. 6 ст. 265 КЗпП України, виконання постанови центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, покладається на органи державної виконавчої служби.
Приписами ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02.06.2016 року визначені загальні вимоги до виконавчого документа.
Згідно п.3 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо, зокрема, боржника визнано банкрутом.
Таким чином, згідно приписів ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець при отриманні 07.06.2017 року заяви про примусове виконання виконавчого документу повинен був її розглянути протягом трьох робочих днів з дня пред'явлення такої заяви та винести рішення, однак таке рішення було винесено лише 15.06.2017 року.
Отже, враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо порушення строку, передбаченого частиною 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».
Що стосується вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невчинення дій щодо примусового виконання постанови від 20.03.2017 року №79/4.7-2/229, визнання протиправним та скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 15.06.2017 року та зобов'язаня Центрально-міського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу територіального управління юстиції у Дніпропетровській області прийняти постанову №79/4.7-2/229 від 20.03.2017 року до виконання та здійснити всі необхідні дії щодо її примусового виконання, суд зазначає наступне.
Суд ознайомившись із змістом повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 15.06.2017 року встановив, що воно прийнято на підставі п. 3 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у відповідності до п. 3 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо боржника визнано банкрутом.
Суд відхиляє твердження позивача, що головним державним виконавцем Байбіковою О.Л. були порушені норми ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки приписи норми ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» є імперативними та не містять виключень.
Отже, посадова особа відповідача повинна була діяти саме у вищезазначений спосіб, а саме повинна була повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 3 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд з метою повного захисту прав позивача, враховуючи статтю 11 Кодексу адміністративного судочинства України, прийшов до висновку про можливість часткового задоволення адміністративного позову, а саме: визнати протиправною бездіяльність Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби місті ОСОБА_4 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі ОСОБА_5 щодо порушення строку повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.
Керуючись ст.ст. 11, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області до Центрально-міського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби місті ОСОБА_4 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі ОСОБА_5 щодо порушення строку повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 15 серпня 2017 року

Суддя ОСОБА_1