Справа № 2а-98/10
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-98/10 Головуючий у 1-й інстанції: Василенко О.М. Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року м.Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Бужак Н.П., Троян Н.М.,

за участю секретаря Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Таращанського районного суду Київської області від 12 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кагарлицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) 23 лютого 2009 року звернулась до Богуславського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області (на цей час - Кагарлицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, далі - Відповідач) про визнання неправомірними дії щодо перерахунку пенсії в 2006 році; зобов'язання Відповідача залишити за нею право на отримання пенсії, призначеної та нарахованої в 2004 році та утримати з неї на користь Відповідача різницю між безпідставно отриманою пенсією, перерахованою в 2006 році, порівняно з пенсією, яку б вона мала отримати без перерахунку, проведеного в 2006 році.

В подальшому Позивач неодноразово змінювала позовні вимоги, та за останньою заявою про уточнення позовних вимог, просила визнати перерахунок пенсії у січні 2006 року таким, що не відповідає вимогам Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

зобов'язати Відповідача при перерахунку пенсії з 01 січня 2006 року врахувати заробітну плату з індивідуальним коефіцієнтом 3,51521, з якої раніше обчислено пенсію; зобов'язати Відповідача компенсувати різницю між пенсіями з індивідуальним коефіцієнтом заробітної плати 3,51521, які Позивач мала б отримувати з 01 січня 2006 року по теперішній час, відповідно до вигідного варіанту в перерахунках пенсії із збільшенням страхового стажу у 2006, 2008, 2010, 2012, 2014 роках, як передбачено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та пенсіями, які вона отримувала з 01 січня 2006 року по теперішній час внаслідок незаконного перерахунку пенсії з 01 січня 2006 року.

Адміністративна справа розглядалась судами неодноразово.

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 12 червня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про задоволення позовних вимог у повному обсязі; поновити строк звернення до Богуславського районного суду Київської області з адміністративним позовом про оскарження неправомірних дій УПФУ в Богуславському районі Київської області.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення Позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач з 03 березня 1998 року перебуває на обліку в УПФУ у Богуславському районі Київської області та отримує пенсію за віком, продовжує працювати педагогом у Богуславському гуманітарному коледжі ім.І.С. Нечуя-Левицького.

Судом першої інстанції замінено Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області на належного Відповідача - Кагарлицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, у зв'язку з тим, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» №988 від 21 грудня 2016 року, 30.03.2017 року Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області було реорганізоване шляхом злиття в Кагарлицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Київській області.

11 січня 2006 року Позивач звернулася до УПФУ у Богуславському районі із заявою про перерахунок пенсії та надала при цьому довідку про заробітну плату, видану Богуславським гуманітарним коледжем ім.І.С. Нечуя-Левицького за період роботи з 01.11.1992 року по 31.10.1996 року і документи про трудовий стаж.

Працівником УПФУ у Богуславському районі надано роз'яснення щодо можливості здійснення перерахунку пенсії. В першому випадку перерахунок можливо здійснити зі збільшенням страхового стажу відповідно до ч.3 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» з індивідуальним коефіцієнтом заробітної плати 3,51521. При такому коефіцієнті розмір пенсії, яку б отримувала Позивач складав би 512,83 грн. В іншому випадку перерахунок можливо провести з додаванням стажу роботи із більшого заробітку як передбачено ст.ст. 42,45 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» в редакції чинній на момент здійснення перерахунку, при цьому, коефіцієнт змінюється і складає 1,92544, а пенсія, незважаючи на це, зростає до 623,02 грн.

Позивачем вибрано перерахунок пенсії з добавленням стажу роботи із більшого заробітку при коефіцієнті 1,92544, внаслідок якого розмір пенсії складає 623, 02 грн; вказане підтверджується поданою заявою про перерахунок пенсії, копія якої міститься у матеріалах справи.

З розпорядження №132724 від 14.03.2006 року вбачається, що Відповідачем такий перерахунок пенсії проведено з 01.01.2006 року.

За приписами частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону.

Отже, показник заробітної плати для перерахунку пенсії визначається за двома можливими методами за вибором пенсіонера.

За першим методом розрахунок пенсії здійснюється із тієї заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія.

При застосуванні другого методу змінюються лише ті показники розрахунку заробітної плати, на які здійснюється посилання у цій нормі (за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону).

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Слова «за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року» означають, що враховується вся заробітна плата, в тому числі і та, яку отримував пенсіонер після призначення пенсії.

При наявності альтернативних варіантів обчислення розміру пенсії Позивача, право вибору більш вигідного варіанту такого обчислення належить пенсіонеру.

Таким чином, Відповідач надавши роз'яснення щодо перерахунку та здійснивши перерахунок пенсії за поданою заявою, не порушив право Позивача на вибір більш вигідного для неї способу перерахунку пенсії, оскільки пенсія була перерахована у максимально можливому розмірі.

12 лютого 2008 року Позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Богуславському районі із заявою про перерахунок пенсії з добавленням стажу та з більшого заробітку. Такий перерахунок було проведено відповідно до поданої заяви. При цьому змінено індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії, який від цього часу складає 1,87517. Розмір пенсії після перерахунку склав 1211, 06 грн.

Однак, Позивачу стало відомо, що у зв'язку з прийняттям Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» та внесенням змін до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» пенсіонерам, які отримували пенсії в обчисленні та перерахунку яких, застосовувалися показники середніх заробітних плат в галузях економіки за 2002 - 2005 роки, при коефіцієнті заробітної плати 3,51521, з 01 січня 2008 року було здійснено перерахунок пенсій, після чого їх розмір став значно вищим ніж пенсія, отримувана ОСОБА_2.

Цей факт і став причиною того, що Позивач звернулася до суду за захистом своїх, нібито, порушених прав.

В подальшому Позивач неодноразово зверталася до УПФУ у Богуславському районі Київської області із заявами про перерахунок пенсії. Такі перерахунки були здійснені Відповідачем у 2010, 2012, 2014 роках.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 99 КАС України (в редакції на час звернення з цим позовом) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, при визначенні початку перебігу строку звернення до адміністративного суду та, відповідно, вирішенні питання про дотримання чи порушення позивачем цього строку, суду насамперед слід з'ясувати, коли Позивач дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 100 КАС України визначено, що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Позивач на обґрунтування поважності пропуску строку звернення до суду вказала, що про порушення своїх прав вона дізналася лише у січні 2008 року; надала копію позовної заяви, з якою вона зверталась до Київського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2008 року, що тотожна позовній заяві яка подана до Богуславського районного суду від 23 лютого 2009 року, копію ухвали Київського окружного адміністративного суду від 19 січня 2009 року про повернення позовної заяви у зв'язку з тим, що позовна заява підсудна місцевому загальному суду, а не окружному адміністративному суду.

Колегія суддів вважає, що вказані обставини можуть бути підставою для поважності пропущення строку звернення до суду лише в межах річного строку, в той час як вимоги про захист порушеного права заявлено Позивачем з 01.01.2006 року.

Отже, Позивач до суду з позовом звернулася лише 23 лютого 2009 року, тобто з пропущенням строку встановленого ст.99 КАС України; а Відповідач, в свою чергу, наполягав на застосуванні наслідків пропущення строку згідно з ст.100 КАС України та просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Ураховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні адміністративного позову.

За приписами статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Таращанського районного суду Київської області від 12 червня 2017 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Бужак Н.П.

Троян Н.М.

Ухвала складена в повному обсязі 22 вересня 2017 року.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Троян Н.М.

Бужак Н.П.