Справа № 487/1500/17
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 р.м.ОдесаСправа № 487/1500/17

Категорія: 3.7 Головуючий в 1 інстанції: Кузьменко В.В.
19 вересня 2017 року Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко Л.П.
судді -Потапчука В.О.
судді -Семенюка Г.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 липня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати незаконною та скасувати постанову Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції від 11.03.2017 року Серії АР №778910 по справі про адміністративне правопорушення, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що висновки інспектора поліції про порушення позивачем правил дорожнього руху не відповідають дійсності, постанова про накладення штрафу прийнята з грубим порушенням вимог Закону, а також без урахування всіх обставин справи, що мають значення для вирішення питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Зазначені обставини свідчать про не відповідність оскаржуваного рішення вимогам законодавства, що є безумовною підставою для його скасування та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 липня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Скасовано постанову від 11.03.2017 року серії АР №778910 про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Постановою від 11.03.2017 року Серії АР №778910, складеною інспектором поліції Управління патрульної поліції у м. Миколаєві ОСОБА_5, застосовано до ОСОБА_4 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. (а.с. 4).

Згідно вказаної постанови підставою для накладення адміністративного стягнення стало вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З постанови вбачається, що 11.03.2017 року о 21:15 годині позивач, керуючи транспортним засобом MAZDA CX-7 номерний знак НОМЕР_1, на регульованому перехресті по вул. Садова та вул. Кузнецька у м. Миколаєві здійснила рух на заборонений (червоний) сигнал світлофора, чим порушила п.п. «е» п. 8.7.3 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із вказаною постановою та вважаючи її необґрунтованою та такою, що прийнята з порушення вимог чинного законодавства, позивач звернулася до суду із позовом, в якому ставиться питання про її скасування та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення містить невірну кваліфікацію дій позивача, інспектором патрульної поліції при винесенні постанови про адміністративне правопорушення не з'ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та свідчать про наявність чи відсутність вини позивача, інспектором не зібрано обґрунтовані докази, в тому числі, покази свідків, матеріали фото чи відеофіксації на підтвердження виявлених обставин, позивачу не був наданий час для можливості звернутись за правовою допомогою, права позивачу не були належним чином доведені, постанова про накладення адміністративного стягнення винесена без достатніх правових підстав, у зв'язку із чим вказане рішення суб'єкта владних повноважень підлягає скасуванню.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил).

Так, відповідно до п. 8.1 Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року №1306 регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно із п.п. «е» 8.7.3 Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року №1306 сигнали світлофора мають такі значення, зокрема, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для її прийняття стало здійснення позивачем переїзду на регульованому світлофором перехресті на заборонений червоний сигнал.

При цьому, судом першої інстанції вірно враховано те, що позивач не визнає порушення ним вказаних правил, а навпаки наполягає на дотриманні установлених правил дорожнього руху.

Отже, зазначені обставини зумовлюють відповідача-суб'єкта владних повноважень довести правомірність своїх дій та рішення на підставі ч. 2 ст. 71 КАС України.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Колегія суддів враховує те, що порушення позивачем п.п. «е» 8.7.3 Правил дорожнього руху від 10.10.2001 року №1306 було зафіксоване відеозаписом «мазда».

Зазначений доказ відповідач надав до суду першої інстанції разом із письмовими запереченнями на адміністративний позов (а.с. 22-24, 29).

Проте, судом першої інстанції вказані докази необґрунтовано не враховано, що призвело до складення судом висновків, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Колегія суддів зазначає також, що цим відеозаписом також підтверджується і роз'яснення позивачу його прав, тобто дотримання інспектором правил установлених ст. 279 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, оскільки позивач здійснив проїзд на заборонний сигнал світлофора, ці обставини підтверджуються належними засобами доказування, при винесенні оскаржуваної постанови інспектор поліції діяв у відповідності до правил законів про адміністративні правопорушення, колегія суддів вважає, що у відповідача бути всі обставини для притягнення водія до відповідальності, накладення штрафу, у зв'язку із чим підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованими вимоги позивача у позові про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів, керуючись п.4 ч.1 ст. 202 КАС України, вважає необхідним, скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст.ст. 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 липня 2017 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Л.П. Шеметенко

Суддя: В.О. Потапчук

Суддя: Г.В. Семенюк