Справа № 461/3158/17
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/9086/17

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Матковської З.М., Шавеля Р.М.,

за участі секретаря судового засідання Бедрій Х.П.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2017 року у справі № 461/3158/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, Позивач) звернувся до суду з позовом до Львівської митниці ДФС про скасування постанови по справі про порушення митних правил № 0317/209000015/17 від 28.04.2017 року за ст. 485 Митного кодексу України (далі - МК України).

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив Відповідач, який покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить постанову Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що у діях Позивача наявний склад порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, а постанова у справі про порушення митних правил № 0317/209000015/17 винесена у відповідності до норм чинного законодавства.

Вислухавши суддю-доповідача, представника позивача, яка проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 22.12.2015 р. митним постом Львівської митниці ДФС для здійснення митного оформлення транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter» 315, VIN НОМЕР_1, прийнято митну декларацію ІМ 40 ДЕ № 209150000/2015/012762, з долученими до неї супровідними документами на транспортний засіб оформлених в Федеративній Республіці Німеччина на ім'я позивача, а саме: мале свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 17.12.2015 p. (Zulassungsbescheinigung Tell 1), велике свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 17.12.2015 p.(Zulassungsbescheinigung Tell 2), договір купівлі-продажу транспортного засобу.

За ВМД типу «ІМ 40 ДЕ» від 22.12.2015 року та доданих до неї документів було проведено розрахунок митних платежів транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter» 315, VIN VIN НОМЕР_1, які були сплачені позивачем в розмірі 53 775,69 грн., а транспортний засіб випущено у вільний обіг на митний території України.

30.01.2017 року уповноваженою особою Львівської митниці ДФС був складений протокол про порушення митних правил № 0317/209000015/17 відносно Позивача за ст. 485 МК України. На підставі вказаного протоколу та матеріалів справи про порушення митних правил 28.04.2017 року в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника УПМП ОСОБА_3 була винесена постанова № 0317/209000015/17, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, на останнього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів - 154 192,83 грн.

З оскаржуваної постанови встановлено, що відповідно до службової записки УАМП Львівської митниці ДФС від 02.12.2016 р. № 2218/13-70-19/46-ЕП сума митних платежів, які мали б бути сплачені при ввезені на митну територію України автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter» 315, VIN VIN НОМЕР_1, виготовленого 28.01.2009 p., з урахуванням різниці вже сплачених гр. ОСОБА_2 митних платежів (53775,69 грн.) станом на дату розмитнення 22.12.2015 р. становить 51 397,61 грн.

Такий перерахунок відповідачем митних платежів, зроблений на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», відповідно до якого з 01.01.2015 р. моторні транспортні засоби для перевезення вантажів, що класифікуються у товарній позиції 8704 згідно з УКТЗЕД, оподатковуються податком.

При цьому ставки податку для транспортних засобів, що відповідають коду 8704 згідно з УКТЗЕД, застосовуються до автомобілів, що використовувалися з 5 до 8 років, з коефіцієнтом « 40», для автомобілів, що використовувалися понад 8 років, з коефіцієнтом «50» ст. (пп. 215.3.5-2 п. 215.3 ст. 215 ПК України).

Таким чином, відповідно до наведеної в постанові про порушення митних правил від 28.04.2017 р. інформації різниця між сплаченими позивачем митними платежами та перерахованим відповідачем митних платежів, виникла у зв'язку з тим, що позивач нібито зазначив неправдиву інформацію в митній декларації від 22.12.2015 р., про дату вироблення ввезеного ним автомобіля - 2010 p., оскільки у відповіді на запит Львівської митниці ДФС до офіційного дилера Даймлер АГ у Львові та Львівської області, зазначено, що автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter» 315, VIN НОМЕР_1 виготовлений 28.01.2009 року.

Оцінивши правовідносини що виникли між сторонами, апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до п. 8 Наказу Державної митної служби України від 17.11.2005 № 1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» (далі - Наказ № 1118) датою початку користування ТЗ, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, уважається дата першої реєстрації ТЗ, визначена в реєстраційних документах, які видані вповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці ТЗ на постійній основі.

Датою першої реєстрації ТЗ, який перебував у користуванні, є дата, зазначена в спеціальній графі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію), наприклад, паспорта німецького зразка, або дата видачі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію).

З матеріалів справи встановлено, що Позивачем до митної декларації було долучено свідоцтва німецького зразка про реєстрацію транспортного засобу (мале, велике) від 17.12.2015 р., в яких зазначена дата першої реєстрації - 30.12.2010 p., яка співпадає з датою першої реєстрації відображеної в митній декларації.

Відтак, Позивач, зазначивши в митній декларації дату першої реєстрацію транспортного засобу - 30.12.2010 р. на підставі відповідних документів, наведених в Наказі Державної митної служби України від 17.11.2005 № 1118, діяв у відповідності до вимог законодавства та не вчиняв жодного правопорушення.

Оскільки, дата першої реєстрації 30.12.2010 p., а дата ввезення транспортного засобу на митну територію України - 22.12.2015 р. (тобто автомобіль використовувався до 5 років використання), то транспортний засіб не підлягає оподаткуванню за ставками податку , що застосовується для автомобілів з 5до 8 років, з коефіцієнтом « 40», для автомобілів, що використовувались понад 8 років, з коефіцієнтом « 50».

Відповідно до ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно з ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 9, 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків

З огляду на вищевикладене, колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що Позивач не вчиняв жодної протиправної умисної дії та не заявляв в митній декларації неправдиві відомості спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, оскільки зазначив в митній декларації від 22.12.2015 р. достовірні дані, щодо дати першої реєстрації спірного транспортного засобу, а саме дату яка зазначена в свідоцтвах про реєстрацію транспортного засобу німецького зразка.

Відтак, апеляційним судом не встановлено у діях Позивача порушення митних правил, що відповідно до ст. 531 МК України є підставою для скасування постанови винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0317/209000015/17 від 28.04.2017 р.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що митне оформлення транспортного засобу «Mercedes-Benz Sprinter» 315, VIN НОМЕР_1 відбулось 22.12.2015 p., а оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил винесена Відповідачем 28.04.2017 р.

Відповідно до ч. 5 ст. 255 МК України митне оформлення вважається закінченим після виконання всіх митних формальностей, визначених Митним кодексом до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень. Таким чином, у випадку виконання особою дій, визначених законодавством України та надання митним органом дозволу на користування та/або вивозу товару митне оформлення вважається завершеним.

Згідно з ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Відповідно до постанови Верховного суду України № 21-260 а/11 від 09.04.2012 року порушення митних правил, що виявилось після подання ВМД не можна вважати триваючим, воно припиняється із поданням декларації митному органу, а отже адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як встановлено діючим законодавством.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що Львівською митницею ДФС протиправно та всупереч нормам чинного законодавства винесено постанову № 0317/209000015/17 у справі про порушення митних правил від 28.04.2017 року, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Узагальнюючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до переконання в тому, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2017 року у справі № 461/3158/17 без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді З. М. Матковська
Р. М. Шавель

Повний текст складено 21.09.2017