Справа № 337/2953/17
Суддя: Бондаренко І. В.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

21.09.2017 Справа № 337/2953/17
Пров. №2а/337/221/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 року суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя Бондаренко І.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій незаконними та зобов`язання провести виплату одноразової грошової допомоги, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач подав до суду адміністративний позов, в якому просить визнати незаконними дії відповідача щодо відмови у виплаті йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності відповідно до ст.16-163 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі/смерті/, інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних те резервістів, які призвані на навчальні /або перевірочні/ та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.11.2013 року, та зобов`язати відповідача виплатити йому таку допомогу у розмірі 250-ти кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб у сумі 400000 грн., а також стягнути витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн..

Представник відповідача надав суду письмові заперечення проти позову в яких вказав, що підстав для задоволення позовних вимог немає, оскільки хоча відповідач і підпадає під дію постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25.11.2013 року, але вважає, що оскільки відповідач вже відмовив позивачу у нарахуванні та виплаті такої допомоги, а суд, на його думку, не має права розглядати питання призначення особі такої допомоги, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Крім того, представник відповідача подав письмове клопотання про здійснення розгляду справи у загальному порядку.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним підсудні спори фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту пільг, і ці спори відповідно до ч.1 ст.183-2 КАС України суд розглядає в порядку скороченого провадження.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України в разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними обставинами.

В даному випадку ні позивач, ні представник відповідача не повідомили суд про наявність таких обставин, з`ясування яких для ухвалення законного рішення по цій справі неможливе без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, тому справу розглянуто в порядку скороченого провадження у відповідності до ст.183-2 КАС України.

З матеріалів справи встановлено, що позивач, згідно даних військового квитка № НОМЕР_1 проходив військову службу у Збройних силах у період з 03.05.1984 року по серпень 1986 року, у період з 10.08.1984 року по 01.08.1986 року проходив службу в в/чпп № НОМЕР_2 в Афганістані, під час якої отримав поранення, має статус учасника бойових дій та інваліда війни

Згідно довідки архіву військово-медичних документів від 12.05.2012 року, ОСОБА_1 під час проходження служби отримав множинні осколкові поранення голови, закриту черепно-мозкову травму внаслідок розриву снаряду під час проведення бойових дій.

Згідно довідок до акту огляду МСЕК, з 29.01.2013 року ОСОБА_1 отримав другу групу інвалідності за загальним захворюванням.

Згідно витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, протокол №5146 від 29.12.2016 року, множинні вогнепальні осколкові поранення голови, спини та правої ноги колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

У зв`язку з наведеним, згідно довідки до акту огляду МСЕК №0825520 від 21.02.2017 року, ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності у зв`язку з пораненнями, пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

В березні 2017 року ОСОБА_1 через Запорізький обласний військовий комісаріат звернувся до відповідача з заявою щодо прийняття рішення про виплату йому одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповіддю від 23.06.2017 року департаменту фінансів Міністерства оборони України ОСОБА_1 було відмовлено у такій виплаті на підставі того, що звільнився він з військової служби в 1986 році, інвалідність встановлено в 2017 році, тобто понад тримісячний термін після звільнення зі служби.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» - одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: п.4) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті; Пункт 4 статті 16 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1774-VIII від 06.12.2016;

Таким чином, п.4 ч.2 ст.16 вказаного Закону передбачає виплату допомоги у разі встановлення інвалідності особі також і після її звільнення з військової служби.

Згідно п.8 ст.16 вказаного Закону, особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», сфера дії цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти /п.2/.

Частиною 1 ст.16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності ІІІ групи /п.п.4 п.2 ст.16 Закону/.

Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.11.2013 року затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі/смерті/, інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні /або перевірочні/ та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

Відповідно до п.3 вказаного Порядку днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до п.6. вказаного Порядку, одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно із п.3 вказаного Порядку, днем виникнення права на отримання одноразової грошовох допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної комісії.

Таким чином, право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, що настала після звільнення особи з військової служби внаслідок захворювання, пов`язаного з її проходженням, починається саме з моменту настання підстав для отримання цієї допомоги, а саме у даному випадку з моменту настання інвалідності, а не з моменту звільнення з військової служби.

Право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України у справах №21-446а-14 від 18.11.2014 року, №21-135а15 від 21.04.2015 року та №21-563а14 від10.03.2015 року.

Таким чином, оскільки позивач ОСОБА_1 є військовослужбовцем, звільненим з військової служби, який став інвалідом внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, інвалідність ним отримана 21.02.2017 року, тобто саме з цього часу він набув право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», встановленої для інваліді ІІІ групи у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, звернувся за отриманням такої допомоги у березні 2017 року тобто протягом тримісячного строку з дня встановлення інвалідності, то його позовні вимоги мають бути задоволені частково, оскільки позов містить вимоги про виплату такої допомоги у 400-ти кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, оскільки такий розмір встановлений для інвалідів І групи.

З аналізу норм КАС України та вищенаведених правових позицій вбачається, що спір між фізичною особою та суб`єктом владних повноважень з приводу відмови у призначенні та виплати соціальних виплат, до яких відноситься і одноразова грошова допомога військовослужбовцю, має вирішуватись судом, що спростовує твердження заперечень відповідача про те, що розгляд судом цього спору є втручанням у дискреційні повноваження відповідача і не належить до компетенції суду.

Щодо тверджень про те, що суд у даному випадку лише може зобов`язати відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату йому грошової допомоги, то суду надана відповідь розпорядника бюджетних коштів Міністерства оборони України департаменту фінансів від 23.06.2017 року, який уповноважений приймати відповідне рішення на підставі п.10-13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі/смерті/, інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні /або перевірочні/ та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві №975, якою фактично вирішене питання про відмову у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги з посиланням на те, що він пропустив тримісячний термін після звільнення із служби, передбачений для звернення за такою виплатою, тому підстав для зобов`язання відповідача провести повторний розгляд заяви позивача не вбачається.

Таким чином, належним способом захисту порушеного права позивача буде в даному випадку саме визнання неправомірними дій відповідача щодо не призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІІ групи внаслідок поранення, отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25.11.2013 року про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі/смерті/, інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні /або перевірочні/ та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із настанням інвалідності ІІІ групи внаслідок поранення, отриманого під час виконання ним обов`язків військової служби відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу, тому такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних і адміністративних справах» розмір витрат на правову допомогу не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розміру за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, та під час ознайомлення з матеріалами справи.

В даному випадку позивачем надано договір №657 від 07.08.2017 року з адвокатом ОСОБА_2 на правову допомогу а також розрахунок витрат на правову допомогу, з якого вбачається, що проведеною адвокатом роботою є ознайомлення з матеріалами справи та участь у судовому засіданні, на що у адвоката витрачено три години, і за що позивачем сплачено за двома квитанціями загальну суму 1500 грн..

Проте, оскільки розгляд справи проведено у скороченому провадженні, то адвокат в рамках надання правової допомоги не приймав участі у судовому засіданні а також під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, та з матеріалами справи не знайомився.

Таким чином, підстав для стягнення витрат на правову допомогу в даному випадку не вбачається.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 71, 86, 183-2 КАС України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.11.2013 року про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі/смерті/, інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні /або перевірочні/ та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії Міністерства оборони України // щодо не призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІІ групи внаслідок поранення, контузії та захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25.11.2013 року про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі/смерті/, інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні /або перевірочні/ та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - протиправними.

Зобов`язати Міністерство оборони України // нарахувати та виплатити ОСОБА_1 /і.п.н. НОМЕР_3 / у зв`язку з настанням інвалідності ІІІ групи внаслідок поранення, контузії та захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, відповідно до ст.16-163 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі/смерті/, інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні /або перевірочні/ та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На постанову протягом 10 днів з дня отримання її копії може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

Суддя