Справа № 826/20329/16
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 вересня 2017 року 12 год. 05 хв. № 826/20329/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., при секретарі судового засідання Борсуківській А.О., за участю сторін: позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - Лапоши Д.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної академії державного управління при Президентові України про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1) з позовом до Національної академії державного управління при Президентові України (далі також - відповідач, Національна академія), в якому просила скасувати наказ відповідача від 02.12.2016 року №740-ос «Про зауваження ОСОБА_1».

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає про неправомірність притягнення її до дисциплінарної відповідальності, шляхом застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження, позаяк її вина у порушенні трудової дисципліни відсутня та спростовується наданими нею поясненнями. Крім того, позивач вважає, що притягнення її до відповідальності здійснено з порушенням законодавчо встановленої процедури, а саме: порушено право державного службовця на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняття рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення, та надання відповідних зауважень, клопотань про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надання додаткових пояснень і документів; безпосередньо власником (Національною академією) пояснення по факту порушення трудової дисципліни від державного службовця не витребовувались.

У відповідному судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав повністю, а представник відповідача заперечував проти задоволення позову, посилаючись на доводи наведені в тексті наданих письмових заперечень.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Наказом Президента Національної академії від 02.12.2016 року №740-ос відповідно до ст.ст. 65, 66 , 68 Закону України «Про державну службу» головному спеціалісту юридичного відділу Національної академії державного управління при Президентові України ОСОБА_1 оголошено зауваження за недотримання правил внутрішнього службового розпорядку.

Підставою для накладення дисциплінарного стягнення слугували: службова записка начальника юридичного відділу Печенкіна І.В. від 28.11.2016 року №515, пояснення ОСОБА_1 від 28.11.2016 року, 29.11.2016 року та 30.11.2016 року.

В подальшому, наказом Президента Національної академії від 07.09.2017 року №202-в відповідно до ч. 2 ст. 79 Закону України «Про державну службу» та у зв'язку з сумлінним виконанням службових обов'язків, застосоване до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження було знято з неї.

Не погоджуючись із наказом про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, остання звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу по суті, суд дійшов наступних висновків.

Правовий статус позивача, як державного службовця, в тому числі підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності, а також правовідносини, що виникають у зв'язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, врегульовані Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VІІІ, який набув чинності з 01 травня 2016 року (далі по тексту - Закон №889-VІІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №889-VІІІ, державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону №889-VІІІ державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов'язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Пунктом 10 ч. 2 ст. 3 Закону №889-VІІІ визначено, що службова дисципліна - неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов'язків та правил внутрішнього службового розпорядку.

Згідно з положеннями пунктів 1-3 ч.у1 ст. 4 Закону №889-VІІІ, державна служба здійснюється з дотриманням таких принципів: 1) верховенства права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави; 2) законності - обов'язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України; 3) професіоналізму - компетентне, об'єктивне і неупереджене виконання посадових обов'язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону.

За змістом ч. 1 ст. 8 Закону №889-VІІІ, державний службовець зобов'язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов'язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов'язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов'язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв'язку з виконанням посадових обов'язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов'язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 61 Закону №889-VІІІ, службова дисципліна забезпечується шляхом дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку.

Згідно зі ст. 64 Закону №889-VІІІ за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Підстави для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності регламентовані ст. 65 вказаного Закону.

Згідно вимог ст. 65 Закону №889-VІІІ підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарним проступком є, зокрема, недотримання правил внутрішнього службового розпорядку (п. 6 ч. 2 ст. 65 Закону №889-VІІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону №889-VІІІ до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

При цьому, у разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини другої статті 65 цього Закону, суб'єкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням (ч. 2 ст. 66 Закону №889-VІІІ).

Статтею 68 цього ж Закону встановлено, що дисциплінарні провадження ініціюються суб'єктом призначення, а дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються):

1) на державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А": зауваження - суб'єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб'єктом призначення з урахуванням пропозиції Комісії;

2) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В": зауваження - суб'єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб'єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Закону №889-VІІІ для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Відповідно до ст. 73 Закону №889-VІІІ з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити: дату і місце її формування; підстави для відкриття дисциплінарного провадження; характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення); висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення.

Поряд з цим, ч. 6 ст. 65 Закону №889-VІІІ встановлено, що дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2-4 частини першої цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії.

Тобто, з контексту вищенаведених норм Закону №889-VІІІ з урахуванням положень ч. 6 ст. 65 та ст. 68 зазначеного Закону, дисциплінарні стягнення передбачені п. 1 ч. 1 ст. 65 Закону №889-VІІІ (зауваження) накладаються суб'єктом призначення, а не дисциплінарною комісією, та формування дисциплінарної справи у такому випадку в обов'язковому порядку не вимагається.

Натомість нормами ч.ч. 1 і 2 ст. 75 Закону №889-VІІІ визначено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення суб'єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Нормами ч.ч. 1 - 6 ст. 78 Закону визначено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні.

Дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.

Державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку.

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб'єкта призначення (ч. 1 ст. 77 цього Закону).

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення (ч. 2 ст. 77 зазначеного Закону).

Крім того, порядок застосування стягнень до працівника Національної академії за порушення трудової дисципліни встановлений Правилами внутрішнього трудового розпорядку для працівників Національної академії державного управління при Президентові України (додаток № 1 до Колективного договору схваленого загальними зборами трудового колективу Національної академії 30.03.2010 року).

Зокрема, п. VI цих Правил визначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються керівництвом Національної академії.

Дисциплінарне стягнення оголошується наказом президента Національної академії й повідомляється працівникові під розписку.

До застосування дисциплінарного стягнення керівництво Національної академії повинно зажадати від порушника трудової дисципліни письмового пояснення. У разі відмови працівника дати письмове пояснення, складається відповідний акт.

Дисциплінарні стягнення застосовуються безпосередньо після виявлення провини але не пізніше одного місяця від дня її виявлення, не рахуючи часу хвороби працівника або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Дослідивши наявні у справі матеріали (копію оскаржуваного наказу від 02.12.2016 року №740-ос, копію офіційного попередження начальника юридичного відділу Національної академії Печенкіна І.В. на адресу головного спеціаліста юридичного відділу Національної академії ОСОБА_1 щодо надання пояснень за фактом запізнення на роботу 28.11.2016 року та виконання службових обов'язків, копії письмових вимог начальника юридичного відділу Печенкіна І.В. на адресу головного спеціаліста юридичного відділу Національної академії ОСОБА_1 щодо надання пояснень про причини запізнення на роботу 29.11.2016 року та 30.11.2016 року, копії пояснень головного спеціаліста юридичного відділу ОСОБА_1, наданих у відповідь на зазначені офіційне попередження та вимоги начальника юридичного відділу Національної академії) суд встановив, що підставою для застосування до позивача Національною академією дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження на підставі оскаржуваного Наказу стали випадки систематичного порушення позивачем Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Національної академії державного управління при Президентові України, а саме: запізнень ОСОБА_1 на роботу 28.11.2016 року 29.11.2016 року та 30.11.2016 року, при встановленому Правилами робочого графіку з понеділка по четверг з 9-ої години ранку до 17 год. 45 хв.

Надані ОСОБА_1 на ім'я начальника юридичного відділу Національної академії Печенкіна І.В. письмові пояснення, які були враховані відповідачем при прийнятті рішення про застосування дисциплінарного стягнення (зауваження), не спростовують факти допущених порушень встановленого трудового розпорядку, та не містять обставини, що пом'якшують відповідальність державного службовця (позивача).

В ході розгляду справи судом не встановлено фактів порушення процедури притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а сторонами доказів протилежного до суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що наказом Президента Національної академії від 02.12.2016 року №740-ос позивача з належних підстав притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді зауваження.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представника позивача стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною 2 ст. 94 КАС України визначено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Є.В. Аблов