Справа № 0424/3103/2012
Суддя: Тананайська Ю. А.
Дата ухвалення: 2013-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючої судді Тананайської Ю.А., при секретарі Назаренко А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Марганці адміністративну справу за позовом ПАТ «Дніпропетровськгаз», в особі Марганецького управління по експлуатації газового господарства до Виконавчого комітету Марганецької міської ради про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії
Позивач ВАТ «Дніпропетровськгаз», в особі Марганецького управління по експлуатації газового господарства, звернулося до суду з позовом про визнання дій Виконкому Марганецької міської ради, які виразилися у ненаданні відповідей на листи, незаконними. Посилаючись на те, що починаючи з вересня 2011 року, тричі направлялись листи щодо урегулювання питання зменшення площі орендованої землі, з урахуванням вимог Закону України «про трубопровідний транспорт», але своєчасно на них відповіді не були отримані.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.
Представник Відповідача проти задоволення позову заперечувала та суду пояснила, що першого запиту не отримували, на два запити відповіді були діями виконкому – проведення сесії та продовження строку договору.
Суд, дослідив докази, надані позивачем, приходить до наступного:
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Частиною 2 статті 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
В силу частини 2 статті 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулюються Законом України "Про інформацію".
За правилами статті 5 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
У відповідності до частин 1, 2 статті 7 Закону України "Про інформацію" право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб'єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.
Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом (частина 2 статті 20 Закону України "Про інформацію" ).
При цьому, порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації".
Згідно із статтею 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" № 2939-VІ від 13 січня 2011 року публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Відповідно до статті 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами.
В силу статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.
Позивачем 5 вересня 2011 року за № 3003 направлено запит.
22 листопада 2011 року Позивачем повторно направлено запит за № 3825. Згідно відмітки працівника загального відділу, отриманий 24 листопада 2011 року.
10 січня 2012 року Позивачем втретє направлено запити за № 38 та № 39. Згідно відмітки працівника загального відділу, отримані 11 січня 2012 року.
В судовому засіданні встановлено, що до теперішнього часу відповіді на зазначені запити Відповідачем не надано не надано.
Згідно із ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обовязку суд витребує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх дій.
Позивач просить визнати дії Відповідача незаконними.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Враховуючи обставини справи, вважаю, що необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати бездіяльність відповідача неправомірною, яка виразилась у ненаданні відповідей на запити. Тому позов підлягає задоволенню частково.
Керуючись ст.158, 160, 173 КАС України, суд –
Позовні вимоги ПАТ «Дніпропетровськгаз», в особі Марганецького управління по експлуатації газового господарства , задовольнити частково.
Визнати бездіяльність Виконавчого комітету Марганецької міської ради по ненаданню відповідей на звернення від 5 вересня 2011 року № 3003, 22 листопада 2011 року № 3825, 10 січня 2012 року № 38 та 39.
Стягнути з Виконавчого комітету Марганецької міської ради на користь ПАТ «Дніпропетровськгаз», в особі Марганецького управління по експлуатації газового господарства, сплачений судовий збір 32 гривні 19 коп.
На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Суддя: Ю. А. Тананайська