Справа № 813/2532/17
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2017 року справа № 813/2532/17

17год 20хв зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Пустомитівському районі Львівській області ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Пустомитівському районі Львівській області ОСОБА_2, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № РВ-017 від 24.03.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державний кадастровий реєстратор при прийняті не врахував обставини, встановлені постановами Львівського окружного адміністративного суду від 01.04.2014 у справі № 813/558/14, від 13.10.2015 у справі №813/4524/15, від 16.05.2016 у справі № 813/6307/16, від 14.02.2017 у справ №813/122/17 та Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2015 по справі № 876/898/15, які набрали законної сили. Вказані в оскарженому рішенні підстави відмови у внесенні до Державного земельного кадастру відомості та присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, щодо якої позивач розробив проект землеустрою, вже розглядалися судом (справи №813/558/14, №813/4524/15, №813/6307/16 та №876/898/15). Крім цього, проект землеустрою земельної ділянки погоджено відповідачем, а тому позивач вважає, що оскаржене рішення є необґрунтованим, незаконним та прийнятим за відсутності підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідач заяви про визнання позову чи заперечення на позовну заяву суду не надав.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві. Просив суд позов задовольнити в повністю.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце його проведення. Клопотань про розгляд справи без участі представника відповідача до суду не надходило.

Заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Суд встановив, що розпорядженням голови Пустомитівської РДА від 22.07.2011 №724 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Винниківської сільської ради за межами населеного пункту площею 2,0 га.

У відповідності до розпорядження від 22.07.2011 № 724 розроблено проект землеустрою.

Згідно з листом відділу Держгеокадастру у Пустомитівському районі Львівській області від 19.08.2013 №01-156/1699 погоджено проект землеустрою земельної ділянки.

Починаючи з серпня 2013 року ОСОБА_1 пять раз звертався до відповідача з заявами про державну реєстрацію земельної ділянки та кожного разу одержував відмови, які оскаржував в судовому порядку.

Судовими рішеннями від 01.04.2014 у справі № 813/558/14, від 09.06.2015 у справі №876/898/15, від 13.10.15 у справі № 813/4524/15, від 16.05.16 у справ № 813/6307/15 та від 14.02.2017 у справі № 813/122/17, які набрали законної сили, встановлено протиправність рішень відповідача №РВ-2013 від 12.09.2013, №РВ-014 від 30.04.2014, №РВ-015 від 14.07.2015, № РВ-015 від 05.11.2015 та № РВ-016 від 11.11.2016 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру та скасовано такі.

09.03.2017 ОСОБА_1 звернувся до відділу Держгеокадастру у Пустомитівському районі Львівській області із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 державний кадастровий реєстратор відділу Держгеокадастру у Пустомитівському районі Львівській області ОСОБА_2 24.03.2017 прийняв рішення № РВ-017 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з таких підстав:

- невідповідності поданих документів вимогам, встановленим Законом України Про Державний земельний кадастр, який набрав чинності 01.01.2013, і Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, а саме: межі частин земельних ділянок, на які поширюється дія обмежень у використанні земельної ділянки не відображені у кадастровому плані; не в повному обсязі відображена інформація про суміжних землекористувачів; акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки не узгоджений із суміжним землекористувачем від Г до А; відсутній висновок про погодження даного проекту відповідно до частини 5 статті 186-1 Земельного кодексу України;

- невідповідності електронного документа встановленим вимогам, а саме: наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Знаходження в межах земельної ділянки. яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини: перетин земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0066;

- подання заявником документів не в повному обсязі;

- знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Відповідач склав протокол від 24.03.2017 № ПП-017 проведення перевірки електронного документа в розділі якого про відповідність даних електронного документа зазначено, що він не відповідає: наявним даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічним основам, да ним індексних кадастрових карт (планів), відомостям про інші об'єкти Державного земельного кадастру, їх кількісним, якісним характеристикам та відомостям про значення оцінки земельної ділянки; встановленим до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа; даним документації із землеустрою або оцінки земель.

Вважаючи рішення відповідача №РВ-017 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 24.03.2017 протиправним, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Суд при вирішенні спору по суті виходить з наступного.

Стаття 1 Закону України Про Державний земельний кадастр від 07.07. 2011№ 3613-VI (далі Закон України № 3613-VI) дає визначення державній реєстрації земельної ділянки як внесення до Державного земельного кадастру передбачених вказаним Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно з ст.5 Закону України № 3613-VI, загальні засади, порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог вказаного Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених вказаним Законом.

Процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначено Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 (далі Порядок).

Зазначеним Порядком передбачено перелік документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація земельної ділянки, який відповідає переліку, встановленому ч.4 чст.24 Закону України № 3613-VI.

Так, Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються: 1) заява про державну реєстрацію земельної ділянки; 2) оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обовязковій державній експертизі землевпорядної документації); 3) електронний документ; 4) документ, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації земельної ділянки.

З наведеного випливає, що основною підставою для державної реєстрації земельної ділянки є погоджена відповідно до законодавства документація із землеустрою.

Суд встановив, що ОСОБА_1 при зверненні до відповідача подавав передбачений ч.4 ст.і 24 Закону України № 3613-VI повний пакет документів, достатній для здійснення державної реєстрації земельної ділянки. Крім цього, поданий ним проект землеустрою погоджено управлінням Держкомзему у Пустомитівському районі Львівської області, що підтверджується листом від 19.08.2013 №01-15/1699.

Відповідно до ч.5 ст.24 Закону України № 3613-VI та пункту 73 Порядку державний кадастровий реєстратор у строк, що не перевищує 14 робочих днів з дня прийняття заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру,

1) розглядає її разом з документами, зазначеними у пункті 69 Порядку, та перевіряє:

- відповідність документів вимогам, зазначеним у пункті 67 Порядку;

- електронний документ відповідно до пункту 74 Порядку;

2) за результатами перевірки вносить відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру або приймає рішення про відмову у внесенні таких відомостей з підстав, зазначених у пунктах 91-137 Порядку, за формою згідно з додатком 14.

За приписами пункту 74 Порядку державний кадастровий реєстратор протягом строку, встановленого пунктом 73 вказаного Порядку, перевіряє електронний документ на відповідність:

1) даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним кадастрових карт (планів);

2) вимогам до змісту, структури і технічних характеристик такого документа згідно з додатком 1.

Суд також дослідив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (місцевості) позивача, виконану ПП «Рік» від 2011 року, розроблену на земельну ділянку площею саме 2,00га.

Суд зазначає, що з аналізу протоколу №ПП-017 від 24.03.2017 проведення електронного документа та з оскарженого рішення не вбачається в чому існує невідповідність технічної документації даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним індексних кадастрових карт (планів), відомостей про інші об'єкти Державного земельного кадастру, їх кількісних, якісних характеристик та відомостей про значення оцінки земельної ділянки), встановленим вимогам до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа, даним документації із землеустрою або оцінки земель.

Також суд бере до уваги, те що відповідач з таких самих підстав вже приймав рішення про відмову позивачу у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, протиправність яких вже встановлена рішеннями від 01.04.2014 у справі №813/558/14, від 09.06.2015 у справі № 876/898/15, від 13.10.15 у справі № 813/4524/15, від 16.05.16 у справі № 813/6307/15 та від 14.02.2017 у справі №813/122/17, які набрали законної сили.

За правилами ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім цього, суд у своєму рішенні від 09.06.2015 у справі № 876/898/15, з посиланням на норми статей 24, 27 Закону України «Про Державний земельний кадастр», ст. 56 Закону України «Про землеустрій», ст.79-1 Земельного кодексу України, пункти 107-109 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, зазначив про можливість проведення державної реєстрації земельної ділянки ОСОБА_1 шляхом виділу частини чи поділу уже зареєстрованої земельної ділянки.

Також, вказаним же судовим рішенням встановлено, що всупереч вимог ч.9 ст. 118 Земельного кодексу України, розроблений ОСОБА_1 у 2011 році проект землеустрою земельної ділянки погоджений з незалежних від нього обставин лише 19.08.2013 №01-15/1699.

При цьому на момент прийняття судового рішення 01.04.2014 у справі №815/558/14 з приводу оскарження рішення про відмову №РВ-013 від 12.09.2013, земельна ділянка №:08:000:0066 пл.7,8га ще не була зареєстрована.

Вказане в сукупності свідчить про те, що підстави відмови у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру вказані викладені у рішенні № РВ-017 від 24.03.2017 зумовлені протиправною поведінкою відповідача щодо неврахування висновків суду, які містяться у судових рішеннях від 01.04.2014 у справі № 813/558/14, від 13.10.2015 у справі № 813/4524/15, від 16.05.2016 у справі № 813/6307/15 та від 14.02.2017 у справі №813/122/17.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав належних і допустимих доказів правомірності прийняття рішення про відмову ОСОБА_1 у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру.

Згідно з ч.2 ст. 39 Закону України «Про Державний земельний кадастр» дії або бездіяльність Державного кадастрового реєстратора можуть бути оскаржені до суду в порядку, встановленому законом.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що рішення державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Пустомитівському районі Львівській області ОСОБА_2 № РВ-017 від 24.03.2017 про відмову позивачу у внесенні відомостей (змін) до Державного земельного кадастру є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та обєктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів зібраних у справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 94 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір в сумі 640,00грн.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора відділу Держгеокадастру у Пустомитівському районі Львівській області ОСОБА_2 № РВ-017 від 24.03.2017.

Стягнути з відділу Держгеокадастру у Пустомитівському районі Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 640,00грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Г. Гулик