Справа № 266/3199/17
Суддя: Дзюба М. В.
Дата ухвалення: 2017-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/3199/17
Провадження № 2-а/266/170/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2017 року м.Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Дзюба М.В.,

з участю секретаря - Петрухіной Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у м. Маріуполь про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕАА № 143575 від 13.08. 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП до штрафу у розмірі 425 гривень скасувати. В обґрунтування позову посилався на те, що 13.08. 2017 року інспектором патрульної поліції була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якій зазначені наступні обставини: 13.08. 2017 року, о 08:10:45 год. м. Маріуполь, пр.. Варганова, 10 водій, керуючи транспортним засобом, не зупинився перед розміткою 1.12 (стоп ліня) на заборонений рух сигналу світлофору, а саме червоний чим порушив п. 8.10 ПДР - порушив вимоги зупинки поданих світлофором або регулювальником. Також зазначив, що категорично заперечує проти обставин, викладених у постанові, оскільки не вчиняв правопорушення. Крім того, проспекту з назвою "Варганова" в м. Маріуполі не існує і наколи не існувало, на даний час не існує і жодної вулиці із такою назвою, а тому вважає, що постанова фактично не містить інформації про місце вчинення адміністративного правопорушення і не дає можливості ідентифікувати певну територію у просторі. Також зазначив, що по проспекту (вулиці, провулку, тощо) Варганова, біля будинку № 10, відповідними службами не встановлювалось світлофору і не наносилася лінія 1.12 (лінія стоп). До того ж становить під сумнів час вчинення правопорушення у постанові, оскільки час вчинення зазначений 08 година 10 хвилин 45 секунд, в той же час як постанова прийнята о 08 годині 13 хвилин 36 секунд, тобто за цей час водій повинен був подолати певну відстань та зупинитися на вимогу працівника поліції, після чого інспектор повинен був підійти до водія і представитися, пред'явити службове посвідчення, повідомити причину зупинки, роз'яснити права, перевірити документи водія, запропонувати надати пояснення та вислухати надані пояснення водія, після чого прийняти рішення по заявленим клопотанням, врахувати інші обставини справи, а тільки після цього оформити постанову. До того ж зазначив, що фактично був позбавлений права на правову допомогу, в той час, як прямо висловився бажання скористатися таким правом, а тому на підставі вищевикладеного постанова підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача Кулик А.О., який діє на підставі за довіреності, в судове засідання надав заперечення проти позову, а також відеоматеріал з місця складання адміністративного протоколу. Так, в своїх запереченнях представник зазначив, що постанова про адміністративне правопорушення виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ч. 1,2,3 ст. 122 КУпАП та ч. 1,2,3 ст. 126 КУпАП. Під час патрулювання 13.08. 2017 року інспектором роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції Вешедським О.В. близько 08 год. 10 хвил. на перехресті пр.. Металургів та вул.. Соборній було помічено транспортний засіб Volkswagen Golf, з державним реєстраційним знаком НОМЕР_1, який не зупинився перед розміткою 1.12 "Стоп лінія" на заборонений сигнал світлофору, чим порушив п. 8.10 ПДР України. Інспектор патрульної поліції, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, роз'яснивши права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, виніс постанову на місці вчинення правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та застосував відносно позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Вважає, що позивач, який на місці вчинення правопорушення фактично визнавав свою провину, що підтверджується також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Щодо посилання позивача на неправильну адресу складання постанови зазначив, що постанова про адміністративне правопорушення ЕАА № 143575 була складена в електронній формі, а місце розгляду справи, та скоєння правопорушення встановлюється програмою автоматично враховуючи поточний час та місцеположення за допомогою GPS, а тому вважає постанову правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постановою ЕАА № 143575 від 13.08.2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Тією ж постановою його визнано винним у тому, що він 13.08.2017 року, о 08 годині 10 хвилин, по пр. Варганова,10 в м. Маріуполі водій керуючи ТЗ не зупинився перед розміткою 1.12 (стоп ліня) на заборонений рух сигналу світлофору, а саме червоний, чим порушив п. 8.10 ПДР - порушив вимоги зупинки поданих світлофором або регулювальником.

З переглянутого судом відеозапису встановлено, що водій ОСОБА_1 дійсно не виконав вимоги п.8.10 ПДР України, на перехресті вул.Соборної (раніше - Варганова) та пр.Металургів в м.Маріуполі він здійснив зупинку транспортного засобу перетнувши дорожню розмітку 1.12 (стоп-лінію), та в подальшому на червоний сигнал світлофору продовжив рух, проїхавши декілька метрів вперед та наблизившись до пішоходного переходу, створюючи тим самим перешкоди та небезпеку для пішоходів, які перетинали проїзну частину по пішоходному переходу. Крім того, після зупинки працівниками поліції водій ОСОБА_1 в розмові фактично визнав вчиненння правовопорушення, однак наполягав на застосуванні до нього попередження без накладення штрафу, що не передбачено санкцією ст.122 ч.2 КУпАП. Далі, під час спілкування з інспекторами поліції він постійно висловлювався грубою нецензурною лайкою. Також, на відеозаписі зафіксовано роз"яснення позивачу підстав зупинки, суті правопорушення, роз"яснення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в повному обсязі, відображено надання йому можливості скористуватись правовою допомогою та зафіксовано його спілкування з його адвокатом, надано можливість висловити свої пояснення власноруч в письмовому вигляді.

Таким чином, приведені позивачем доводи в обгрунтування позовних вимог суд вважає не спроможними, оскільки вони спростовуються відеозаписом як з відеореєстратора патрульного автомобіля, на якому зафіксована подія правопорушення, так і записом з нагрудних камер поліцейских, які в повному обсязі відображають хід спілкування позивача з інспекторами патрульної поліції та складання протоколу. Ствердження позивача про відсутність в його діях складу правопорушення, суд також вважає безпідставними та не доведеними.

Згідно п. 8.10 ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Таким чином, подія правопорушення мала місце, в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП.

При розгляді справи в суді, на виконання вимог ст.71 КАС України, відповідач довів належними та допустимими доказами факт порушення позивачем п. 8.10 ПДР України, пояснення позивача про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення об'єктивно спростував доказами.

Будь-яких переконливих доводів та доказів в їх обґрунтування, які б ставили під сумнів справжність викладених фактів в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності суду не надано.

У зв'язку з викладеним, підстав для задоволення адміністративного позову про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП, у суду не має, а тому у його задоволенні суд відмовляє.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 5, 10, 11, 161-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у м. Маріуполь про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Дзюба М. В.