Справа № 159/5028/16-а,2-а/159/86/17
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2017-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 рокуЛьвів№ 876/2585/17

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,
суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.01.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА :

Позивач 30.12.16 р. звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом до відповідача про визнання дії останнього, що полягають у відмові у призначені пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, протиправними; зобов`язання призначити та виплачувати йому пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку на 10 р. згідно ст. ст. 26, 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " та ст. 55, Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " починаючи з 15.11.16 р.. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 15.11.16 р. він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку згідно ст. ст. 26, 27, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ", ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". До заяви ним було додано усі необхідні документи для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС та періоду роботи в зоні відчуження з 16.06.86 р. по 14.10.86 р.. Однак, 28.12.16 р. він отримав письмову відмову за № 10 778/08 21 - 22 у призначенні пенсії відповідно до прийнятого управлінням рішення від 23.12.16 р.. Зазначає, що у його військовому квитку серії НОМЕР_1 , виданому Ковельським МВК 22.10.83 р. є запис про те, що в період з 24.06.86 р. по 09.10.86 р. він приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС; у архівній довідці зазначено, що у документах в/ч № 77 138 в період 16 по 18 червня 1986 р. на її базі було проведено формування 375 трубопровідної роти в/ч 61 521 для виконання робіт в р - ні Чорнобильської АС. Комплектування проведено за рахунок особового складу, що призваний з військкоматів Волинської обл.. Місце дислокації в/ч 61 521 - село Буда - Варовичі, що з 15.10.86 р. розформована; у довідці від 16.10.92 р. № 32, виданій в/ч № 77 138 зазначено, що в період з 16.06.86 р. по 11.10.86 р. він був призваний на спеціальні збори при в/ч № 77 138 і згідно директиви начальника ІДУ РТГ № 8/ОР/680 був відправлений для виконання завдання по ліквідації аварії на Чорнобильської АЕС в зону відчуження (30 ти км. зона); у архівній довідці Львівського територіального архівного відділу Галузевого держархіву МО України від 12.03.15 р. № 179 - 2/266 вказано, що в наказі командира в/ч № 77 138 від 16.06.86 р. № 126 значиться, що його слід вважати прибулим 16.06.86 р. з Волинського ОВК на спеціальні збори, зарахувати в списки особового складу частини і всі види забезпечення як сержанта; він має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС у 1986 р. (категорія 2) серії НОМЕР_2 , видане 04.03.93 р. Волинською ОДА; свідки, які на даний час отримують пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку на підставі вказаного вище закону, та які були призвані на військові збори разом з ним, є учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС; його участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської у 1986 р. підтверджується почесними грамотами командира в/ч 33 835 від 30.08.86 р., секретаря Поліського райкому компартії України, голови райвиконкому від 26.09.86 р., Волинського обкому комсомолу за серпень 1986 р.. Просить позов задовольнити.
Оскаржуваною постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.01.2017 року позовну заяву задоволено.
У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, що позивач 15.11.16 р. звернувся до нього із заявою про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку згідно ст. ст. 26, 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " та ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ", та для підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС та періоду роботи в зоні відчуження надав наступні документи: копії: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС у 1986 році (Категорія 2) серії НОМЕР_2 , виданого 04.03.93 р. Волинською облдержадміністрацією; військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого Ковельським МВК 22.10.83 р. із записом, що в період з 24.06.86 р. по 09.10.86 р. позивач приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС; довідки від 16.10.92 р. № 32, виданої в/ч № 77138, за якою позивач період з 16.06.86 р. по 11.10.86 р. був призваний на спец збори при в/ч 77 138 і згідно директиви начальника ЦУ РТГ № 8/ОР/680 був відправлений для виконання завдання по ліквідації аварії на Чорнобильської АЕС в зону відчуження (30 км зона); довідки від 02.03.93 р. № 215, виданої Ковельським ОТВО, за якою позивач був призваний на військові збори в період з 16.06.86 р. по 14.10.86 р. і останньому за цей період згідно з наказом по підприємству № 73 від 03.07.86 р. на підставі довідки в/ч № 55 064 було виплачено середню зарплату у трикратному розмірі за 118 дн. на підставі відомості про виплату зарплати за 06 - 09 місяці 1986 р.; довідку від 24.12.90 р. б/н, видану Ковельським ОТВО, за якою позивач працює в управлінні електриком РБУ, знаходився на військових зборах Чорнобильської АЕС з 16.06.86 р. по 14.10.86 р. за наказом № 73; архівну довідку Львівського територіального архівного відділу Галузевого держархіву МО України від 12.03.15 р. № 179 - 2/266, за якою: в наказі командира в/ч № 77 138 № 126 від 16.06.86 р. значиться, що слід вважати прибулим 16.06.86 р. з Волинського ОВК на спец збори та зарахувати в списки особового складу частини і всі види забезпечення позивача як сержанта; в наказі командира в/ч № 77 138 № 128 від 18.06.86 р. значиться, що слід вважати вибулим 18.06.86 р. в АДРЕСА_1 для виконання спецзавдання та виключити із списків особового складу частини і всіх видів забезпечення позивача як сержанта; в наказі командира в/ч № 77 138 № 213 від 12.10.86 р. значиться, що слід вважати прибулим 11.10.86 р. з в/ч 61 521 по закінченню терміну спец учбових зборів позивача як сержанта; в наказі командира в/ч № 77 138 № 213 від 12.10.86 р. значиться, що слід вважати прибулим 11.10.86 р. з в/ч 61 521 по закінченню строку спец учбових зборів та зарахувати на котлове забезпечення з 12 по 13 жовтня 1986 п. позивача як сержанта; в наказі командира в/ч № 77 138 № 215 від 14.10.86 р. значиться, що рядових і сержантів запасу в кількості 45 чоловік слід виключити з котлового забезпечення з 14.10.86 р. і вважати вибулими у відповідні РВК без поіменного списку, а також, що в архівних документах в/ч 77 138 відображено наступне: в період з 16 по 18 червня 1986 р. на базі в/ч 77 138 було проведено формування 375 трубопровідної роти (в/ч 61 521) для виконання робіт в районі Чорнобильської АЕС. Комплектування проведено за рахунок особового складу, що призваний з військкоматів Волинської обл.. Місце дислокації в/ч 61 521 - с. Буда - Варовичі. З 15.10.86 р. в/ч 61 521 розформована; архівну довідку Галузевого державного архіву МО України від 14.04.15 р. № 179/1/4 257, за якою по архівних документах в/ч № 55 064 встановлено, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 24.06.86 р. (наказ № 50) по 09.10.86 р. (наказ № 158). Дні виїзду в зону (на об`єкти, населені пункти) не відображено. Місце дислокації частини за вказаний період: н. п. Буда - Варовичі. В примітці зазначено: фінансові документи в/ч № 55 064 за вказаний період на збереження не поступали. В перевірених журналах обліку доз опромінення особового складу в/ч № 55 064 за вищевказаний період позивач не значиться; архівну довідку Трудового архіву виконкому Ковельської міськради Волинської обл. від 13.12.16 р. № 715, за якою згідно наказу № 73 від 03.07.86 р. Ковельського міськуправління торгівлі, електрика будгрупи ОСОБА_1 слід вважати таким, що перебуває на військових зборах з 16.06.86 р. строком по 14.10.86 р.. Трудовим архівом виконкому Ковельської міськради Волинської області надано копію особового рахунку позивача, в якому за жовтень 1986 р. в заробітку є відмітки «військові збори» та «зона». Наявні документи не містять інформації про населені пункти, об`єкти, де позивачем проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС. Первинні документи, підтверджуючі факт роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 16.06.86 р. по 14.10.86 р., не надані. Покликаючись на абз. п. п. 5 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.05 р. № 22 - 1, зазначає, що первинні документи, підтверджуючі факт роботи позивача по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження з 16.06.86 р. по 14.10.86 р., не надані, а тому ним відмовлено позивачеві у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку згідно ст. ст. 26, 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " та ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Вважає свої дії законними, зазначає, що нема підстав для стягнення з нього судових витрат позивача, просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач за дату звернення із відповідною заявою до відповідача, мав право на пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає, що для захисту порушеного права позивача слід визнати протиправними дії відповідача, що полягають у відмові позивачеві у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. ст. 26, 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язати відповідача позитивно вирішити питання щодо призначення позивачеві пенсії із зменшенням пенсійного віку на 8 років відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.12.16 р., що відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Тому слід зобов`язати відповідача призначити позивачеві пенсію з дня його звернення за призначенням пенсії.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач є 07.02.65 р. н., за станом на 15.11.16 р. досяг віку 51 р., має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС у 1986 році (категорія 2), необхідний страховий стаж. Зазначене вище не оспорюється відповідачем у його письмовому запереченні проти позову та підтверджується дослідженими судом копіями: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС у 1986 році (категорія 2) серії НОМЕР_2 , виданого Волинською облдержадміністрацією 04.03.93 р., паспорта позивача та його трудової книжки.
Так, відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_3 , заведеної на ім`я позивача 20.07.83 р., останній в період з 11.06.86 р. по 05.07.90 р., зокрема, працював в управлінні торгівлі Ковельської міськради народних депутатів, на час звернення із заявою до відповідача, мав необхідний страховий стаж.
Ту обставину, що позивач у вказаний ним період, дійсно, приймав разом з ними участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 30 ти кілометровій зоні, ствердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які, кожен зокрема, на даний час мають статус учасника ліквідації наслідків аварії на ОСОБА_3 АЕС та вже скористались своїм правом на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку згідно ст. ст. 26, 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " та ст. 55, Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ".
Крім того, суд враховує положення ст. 65 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", згідно з якою статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС надає позивачу право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Відповідно до ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Згідно з абз. 7 п. п. 5 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФ України 25.11.05 р. N 221, що зареєстровано в МЮ України 27.12.05 р. за N 1 566/11 846,дійсно, визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи - документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 р. N 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи");
Позивач 15.11.16 р. звернувся до відповідача по питанню призначення пенсії за віком, надавши як документи, які засвідчують його особливий статус: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС у 1986 році (категорії 2), так і належно завірені держустановою копії наявних у нього нижченаведених довідок, а також тих документів, про які зазначає відповідач у своєму письмовому запереченні проти позову, з яких безсумнівно слідує, що позивач, дійсно, приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у конкретний період часу, у конкретному населеному пункті, віднесеному до території радіоактивного забруднення (зони відчуження).
Як слідує з копії архівної довідки № 179 2/266 від 12.03.15 р., виданої Львівським територіальним архівним відділом Галузевого держархіву МО України: - у наказі командира в/ч 77138 № 126 від 16.06.86 р. зазначено, що слід вважати, серед інших, позивача таким, що прибув 16.06.86 р. з Волинського ОВК на спецзбори; відображено, що період з 16 по 18 червня 1986 р. на її базі проведено формування 375 окремої трубопровідної роти (в/ч 61521) для проведення робіт в районі Чорнобильської; укомплектування проведено за рахунок особового складу, який призваний з військкоматів Волинської області, на підставі директиви начштабу округу від 10.06.86 р., з місцем дислокації - с. Буда Варовичі; що розформована з 15.10. 86 р.. - у наказі командира тієї ж в/ч № 128 від 18.06.86 р. зазначено, що слід вважати, серед інших, позивача таким, що вибув 18.06.86 р. у Черкаську область, м. Смілу, в /ч 28313 для виконання спецзавдання; - у наказі командира тієї ж в/ч № 213 від 12.10.86 р. зазначено, що слід вважати, серед інших, позивача таким, що прибув 11.10.86 р. з в /ч 61521 по закінченню строку спеціальних учбових зборів; - у наказі командира тієї ж в/ч № 215 від 14.10.86 р. зазначено, що слід вважати, серед інших, позивача таким, що вибув 14.10.86 р. з в /ч 61521 по закінченню строку спеціальних учбових зборів.
Суд враховує, що згідно зі ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про зарплату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).
Згідно зі ст. 65 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є, зокрема, посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС". Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, РМ АР Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськдержадміністраціями за поданням райдержадміністрацій. Документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом є, зокрема, посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС".
Порядок видачі посвідчень встановлюється КМ України.
Постановою КМ України від 20.01.97 р. N 51 "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи .
Вказаним Порядком видачі посвідчень визначено, зокрема, правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС; коло осіб, яким вони видаються. Такі документи, як довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, відповідно до ст. 15 Закону є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС. Таким чином, суд дійшов висновку, що єдиним документом, що підтверджує статус позивача як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом, зокрема, на призначення та отримування пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС". Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про період роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Такий статус позивачеві було встановлено і видачею вищезазначеного посвідчення стверджено державою у встановленому чинним законодавством порядку.
Отже, суд вважає, що основним доказом участі позивача в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є дійсне, ніким не оскаржене та не скасоване посвідчення учасника ліквідації (категорія 2), що видане на ім`я ОСОБА_1 , яке, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи", підтверджує статус позивача як громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає позивачеві право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити правову позицію, висловлену ВС України у подібних категоріях справ, зокрема, у постанові № 06/73 від 21.11.06 р., де суд зауважив, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до правової позиції ВАС України, викладеної у довідці за результатами вивчення та узагальнення судової практики перегляду Вищим адміністративним судом України в касаційному порядку судових рішень у справах про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у т. ч. призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення „Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС" або „Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії позивач досяг відповідного віку - понад 50 р. та він набув право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому відмова відповідача у призначенні позивачеві пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", протиправною.

Згідно ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем не було подано відповідних вагомих доказів на обґрунтування його заперечення проти позову.
Суд прийшов до висновку, що позивач за дату звернення із відповідною заявою до відповідача, мав право на пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає, що для захисту порушеного права позивача слід визнати протиправними дії відповідача, що полягають у відмові позивачеві у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. ст. 26, 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язати відповідача позитивно вирішити питання щодо призначення позивачеві пенсії із зменшенням пенсійного віку на 8 років відповідно до ст. 55 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.12.16 р., що відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Тому слід зобов`язати відповідача призначити позивачеві пенсію з дня його звернення за призначенням пенсії.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 199, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України залишити без задоволення.

Постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.01.2017 року у справі № 159/5028/16-а залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді В. Я. Качмар
О. М. Гінда