Справа № 807/578/17
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2017-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 вересня 2017 року м. Ужгород№ 807/578/17

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шешеня О.М.

при секретарі Стенавська А.М.

за участю:

позивача: ОСОБА_1, представник - ОСОБА_2;

відповідача: Закарпатська митниця ДФС України, представник - ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС України про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Закарпатської митниці ДФС (далі - відповідач) про визнання незаконним та скасування наказу від 04 квітня 2017 року № 246-О "Про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби", яким звільнено 05 квітня 2017 року ОСОБА_1, головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного посту "Лужанка" Закарпатської митниці ДФС, відповідно до п. 4 ч. 1ст. 87 ЗУ "Про державну службу", поновлення на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до дня поновлення на роботі, допустити негайне виконання постанови суду в частині стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позов та просили задовольнити позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, мотивуючи наступним. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до наказу відповідача від 04.04.2017 року №246-о позивача було звільнено з посади головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного посту "Лужанка". Як наголошували в судовому засіданні позивач та представник позивача, з оскаржуваного наказу про звільнення слідує, що Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ відповідача здійснено розгляд дисциплінарної справи стосовно позивача за фактом здійснення 06.12.2016 року митного контролю та митного оформлення транспортного засобу марки "Mercedes-Benz" модель "313" р.н.з. ВС5405ВА під керуванням громадянина України ОСОБА_4 За результатами службового розслідування, Дисциплінарна комісія прийшла до висновку про те, що в діях позивача наявні ознаки дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 2, 4, 5, 6, 9 частини 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу", а саме: порушення присяги державного службовця, порушення правил етичної поведінки державних службовців, дії, що шкодять авторитету державної служби, невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, недотримання правил внутрішнього службового розпорядку, використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб за які може бути застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 66 Закону України "Про державну службу". Однак, позивач та представник позивача наголошували, що накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є незаконним та таким, що здійснено з порушенням вимог чинного законодавства України. Таким чином, позивач та представник позивача просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі з мотивів викладених в наданому письмовому запереченні на позовну заяву. Так, на виконання розпорядження відповідача від 06.12.2016 року №64/3-р "Про проведення тематичної перевірки" було проведено тематичну перевірку з метою вивчення обставин здійснення 06.12.2016 року посадовими особами пункту пропуску "Лужанка-Берегшурань" митного посту "Лужанка" відповідача та управління протидії митним порушенням відповідача митного контролю та митного оформлення транспортного засобу "Mercedes-Benz" модель "313" р.н.з. ВС5405ВА під керуванням громадянина України ОСОБА_4, результати перевірки зафіксовані в Акті тематичної перевірки від 06.12.2016 року. 06.12.2016 року при виїзді з території міжнародного пасажирського для автомобільного сполучення пункту пропуску "Лужанка-Берегшурань" на державному кордоні України з Угорщиною посадовими особами спеціалізованого підрозділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління Служби безпеки України в Закарпатській області було затримано та повернуто у зону митного контролю для здійснення переогляду транспортного засобу марки "Mercedes-Benz" модель "313" р.н.з. ВС5405ВА під керуванням громадянина України ОСОБА_4, який перетинав митний кордон України, у напрямку "в'їзд в Україну" через пункт пропуску "Лужанка-Берегшурань" по смузі руху "зелений коридор". Однак, згідно акту зважування від 06.12.2016 року загальна вага вантажу, який знаходився у вказаному транспортному засобі становить 1113 кг. Вказаний транспортний засіб в'їзд в зону митного контролю здійснив о 00 год. 29 хв. , 06.12.2016 року, а виїзд із зони митного контролю о 00 год. 32 хв. 06.12.2016 року. Відповідно до витягу із програмно-інформаційного комплексу Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної фіскальної служби України особиста номерна печатка №593 була закріплена за позивачем. Представник відповідача наголошував в судовому засіданні, що позивач свідомо прийняв протиправне рішення щодо проведення митного контролю та митного оформлення зазначеного транспортного засобу, а також визначив і застосував недостатні обсяги та форми митного контролю, внаслідок чого здійснив пропуск на митну територію України товарів в обсягах, що перевищують неоподатковану норму. Таким чином, представник відповідача зазначав, що в діях позивача наявні ознаки дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 2, 4, 5, 6, 9 частини 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу", а саме: порушення присяги державного службовця, порушення правил етичної поведінки державних службовців, дії, що шкодять авторитету державної служби, невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, недотримання правил внутрішнього службового розпорядку, використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що в ході тематичної перевірки, здійсненої в період з 06.12.2016 року по 04.01.2017 року згідно розпорядження відповідача від 06.12.2016 року №64/3-р, було вивчено обставини здійснення посадовими особами пункту пропуску «Лужанка-Берегшурань» митного посту «Лужанка» відповідача та управління протидії митним правопорушенням відповідача митного контролю та митного оформлення транспортного засобу марки "Mercedes-Benz», модель « 313» реєстраційні номерні знаки України ВС5405ВА під керуванням громадянина України ОСОБА_4, який 06.12.2016 року перетинав митний кордон України , у напрямку «в'їзд в Україну» через пункт пропуску «Лужанка-Берегшурань» по смузі руху «зелений коридор» та був повернутий при виїзді з території пункту пропуску «Лужанка-Берегшурань» посадовими особами спеціального підрозділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління Служби безпеки України в Закарпатській області у зону митного контролю для здійснення переогляду (а.с. 40).

У ході тематичної перевірки стало відомо, що окрім громадянина України ОСОБА_4, в зазначеному транспортному засобі в якості пасажирів слідувало ще 2-ві особи (а.с. 49).

Зокрема, в ході проведення тематичної перевірки встановлено, що позивачем 06.12.2016 року о 00 год 29 хв. було здійснено митне оформлення на вїзд в Україну через митний пост "Лужанка" відповідача транспортного засобу марки марки "Mercedes-Benz», модель « 313» реєстраційні номерні знаки України ВС5405ВА під керуванням громадянина України ОСОБА_4 через смугу руху «зелений коридор» без проведення митного огляду зазначеного транспортного засобу.

Відповідно до висновку Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ відповідача за результатами проведеного дисциплінарного провадження про наявність в діях державних службовців дисциплінарного проступку та підстав для їх притягнення до дисциплінарної відповідальності від 20.01.2017 року, у діях позивача вбачаються ознаки дисциплінарних проступків передбачених пунктами 1, 2, 4, 5, 6, 9 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» за які до позивача може бути застосоване дисциплінарне стягнення (а.с. 91-109).

Так, згідно висновків робочої групи з проведення тематичної перевірки, встановлено, що при здійсненні митного контролю та митного оформлення транспортного засобу марки марки "Mercedes-Benz», модель « 313» реєстраційні номерні знаки України ВС5405ВА під керуванням громадянина України ОСОБА_4, позивач свідомо прийняв протиправне рішення щодо проведення митного контролю та митного оформлення вказаного транспортного засобу, а також визначив й застосував недостатні обсяги та форми митного контролю, внаслідок чого здійснив пропуск на митну територію України товарів по обсягах, що перевищують неоподатковану норму, що в свою чергу свідчить про прийняття протиправного рішення та незабезпечення позивачем додержання громадянином України ОСОБА_4 законодавства України з питань державної митної справи.

Таким чином, робочою групою з проведення тематичної перевірки, встановлено, що позивачем неналежно виконані посадові обовязки, передбачені пунктами 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3, 2.1.6, 2.2.1, 2.2.1.4, 2.2.1.16, 2.2.1.19, 2.2.1.22, 2.2.2.4, 2.2.4, 2.2.4.1, 2.3.7, 2.3.8, 2.3.10, 2.3.17 посадової інструкції головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного посту "Лужанка" відповідача, що стало наслідком незабезпечення реалізації вимог статей 318, 320, 338, 366, 374 Митного кодексу України та наказу Міністерства фінансів України від 12.12.2012 року №1316, постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року №451, а також наявні ознаки невиконання положень Правил внутрішнього службового розпорядку відповідача, затверджених наказом від 01.11.2016 року №645, Правил етичної поведінки та запобігання корупції в органах ДФС, Кодексу поведінки працівників, до функціональних обовязків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства закордонних справ України, Міністерства фінансів України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Головного управління державної служби України від 05.07.2011 року №330/151/809/434/146, а також інформація про вказану подію була опублікована на значній кількості веб-сайтів та інформаційних ресурсів.

Окрім того, як встановлено робочою групою з проведення тематичної перевірки, у діях позивача наявні ознаки використання своїх повноважень в неправомірних особистих інтересах громадянина України ОСОБА_4, наслідком чого стало заподіяння збитків у вигляді пропуску на митну територію товарів в обсягах, що перевищують встановлені ч. 4 ст. 374 Митного кодексу України норми переміщення товарів, загальною вагою 1113 кг., вартість яких відповідно до експертного висновку Закарпатської торгово-промислової палати №О-282 від 09.12.2016 року за межами митної території України, без врахування митних зборів, платежів та податків станом на 06.12.2016 року складала 29887,40 доларів США, що по курсу НБУ становить 780 984 грн., а сума митних платежів, які б підлягали сплаті у разі випуску у вільний обіг товарів складає 252727,35 грн., що відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 67 Закону України "Про державну службу" є обтяжуючою обставиною.

На підставі вищевикладеного, відповідачем за результатами проведеного дисциплінарного провадження, було встановлено, що у позивача наявні ознаки дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 2, 4, 5, 6, 9 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу", а саме: порушення ОСОБА_5 державного службовця, порушення правил етичної поведінки державних службовців, дії, що шкодять авторитету держави, невиконання або неналежне виконання посадових обовязків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, недотримання правил внутрішнього службового розпорядку, використання повноважень в неправомірних особистих інтересах інших осіб - за які до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення (а.с. 91-109).

У відповідності до наданих позивачем пояснень, останній вказав, що ним були виконані всі необхідні митні формальності по митному оформленню транспортного засобу марки "Mercedes-Benz», модель « 313» реєстраційні номерні знаки України ВС5405ВА під керуванням громадянина України ОСОБА_4, який повідомив про відсутність товарів в транспортному засобі, зокрема водій обрав смугу руху «зелений коридор», чим заявив, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, не підпадають під встановлені законодавством обмеження щодо ввезення на митну територію України, а також за результатами застосування автоматизованої системи управління ризиками не було згенеровано жодних додаткових форм контролю, у звязку з чим митне оформлення транспортного засобу позивачем було здійснено без проведення митного огляду, а стосовно громадянина ОСОБА_4 жодних орієнтувань та формувань завдань про проведення поглибленого огляду зазначеного транспортного засобу не було (а.с. 55-56). Так, митний контроль та митні формальності стосовно транспортного засобу "Mercedes-Benz», модель « 313» проводилися у темний час доби та з митного модулю позивач не бачив, що вікна транспортного засобу були тоновані (а.с. 56).

Відповідно до листа Служби безпеки України від 06.12.2016 року №58/14-3506, в ході здійснення посадовими особами спеціального підрозділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління Служби безпеки України в Закарпатській області переогляду транспортного засобу марки "Mercedes-Benz», модель « 313» реєстраційні номерні знаки України ВС5405ВА під керуванням громадянина України ОСОБА_4, у зазначеному транспортному засобі було виявлено без ознак приховування товари, а саме: 48 пакунків, обгорнутих в білі поліпропіленові мішки (а.с. 43).

Згідно акту зважування від 06.12.2016 року загальна вага вантажу, який знаходився у транспортному засобі марки "Mercedes-Benz», модель « 313» реєстраційні номерні знаки України ВС5405ВА під керуванням громадянина України ОСОБА_4, становить 1113 кг (а.с. 44).

06.12.2016 року був складений протокол про порушення митних правил №2293/30500/16, а саме наявність ознак порушення митних правил, передбачених ст. 471 та ч. 1 ст. 482 Митного кодексу України, а всі товари було вилучено (а.с. 44).

Статтею 471 Митного кодексу України передбачена відповідальність за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Частиною 1 статті 482 Митного кодексу України встановлена відповідальність у випадку переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування органу доходів і зборів або поза робочим часом, установленим для нього, і без виконання митних формальностей, або з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами органу доходів і зборів.

Дисциплінарною комісією було внесено пропозицію відповідачеві, відповідно до п. 4 ч.1 ст. 66 Закону України «Про державну службу» щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби (а.с. 110-118).

Відповідно до наказу відповідача від 04.04.2017 року № 246-о "Про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби", 05.04.2017 року позивача звільнено з посади головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного посту "Лужанка" відповідача, відповідно пункту 4 частини 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу" (а.с.а.с. 13-14).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу" підставами для припинення державної служби за ініціативою субєкта призначення є вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення.

Згідно ч. 1 ст. 66 Закону України "Про державну службу" підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обовязків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до ч. 5 ст. 66 Закону України "Про державну службу", звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9 - 11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

У відповідності до п. 1, п. 9 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу" дисциплінарним проступком є порушення ОСОБА_5 державного службовця та використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб.

Таким чином, з аналізу вказаних норм, матеріалів службового розслідування та наказу відповідача від 04.04.2017 року № 246-о "Про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби" суд констатує, що позивач був звільнений саме за порушення ОСОБА_5 державного службовця та використання повноважень в неправомірних особистих інтересах інших осіб, а саме: громадянина України ОСОБА_4

Суд зауважує, що встановлення відповідачем вчинення позивачем інших дисциплінарних проступків, зазначених в оскаржуваному наказі, а саме: порушення правил етичної поведінки державних службовців, дії, що шкодять авторитету держави, невиконання або неналежне виконання посадових обовязків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, недотримання правил внутрішнього службового розпорядку (п. 2, п. 4, п. 5, п. 6 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу") не тягнуть за собою такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з посади державної служби.

Даючи визначення дисциплінарного проступку (стаття 65 частина 1 Закону України "Про державну службу") законодавець вказав й на субєктивну складову такого проступку, а саме: на субєктивне ставлення порушника дисципліни до вчинюваного ним проступку (винність).

Аналізуючи дисциплінарний проступок позивача, який визначений відповідачем як підстава звільнення, а саме: використання повноважень в неправомірних особистих інтересах інших осіб (громадянина ОСОБА_4І.), суд констатує, що такий проступок передбачає наявність такої ознаки як обізнаність позивача про те, що такий використовує свої повноваження в особистих інтересах, у даному випадку ОСОБА_4, та такі інтереси є неправомірними.

22.06.2017 року Закарпатським окружним адміністративним судом як свідок був допитаний громадянин ОСОБА_4 ( далі свідок) відносно якого 06.12.2016 року був складений протокол про порушення митних правил за №2293/30500/16 (а.с. 155-163).

Зокрема свідок пояснив, що позивача знає лише як особу, яка здійснювала 06.12.2016 року митне оформлення транспортного засобу марки "Mercedes-Benz», модель « 313» реєстраційні номерні знаки України ВС5405ВА на якому свідок прямував в Україну. Відносин із позивачем ніяких не має, з ним не знайомий. Також свідок пояснив суду, що ні він, ні будь-хто інший на його прохання, із позивачем не спілкувався з приводу переміщення товарів, які були в його мікроавтобусі, поза митним контролем.

Таким чином, судом під час розгляду даної справи не встановлено, що позивач був обізнаний, що здійснюючи митне оформлення використовує свої повноваження в особистих інтересах ОСОБА_4, та такі інтереси останнього є неправомірними. Тобто, судом не встановлено, що позивачем вчинено дисциплінарний проступок, що передбачений п. 9 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу", а саме: використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб та за вчинення якого може бути застосовано такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з посади державної служби.

Щодо твердження представника відповідача про те, що в позивачем було вчинено дисциплінарний проступок, передбачений п. 1 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу", а саме: порушення ОСОБА_5 державного службовця, то суд констатує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про державну службу" до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Закон України "Про державну службу" не містить чітких ознак діяння, яке слід кваліфікувати як порушення ОСОБА_5. Суть порушення ОСОБА_5 повязана з такими істотними проступками (вчинками) службовця, які повністю суперечать тому, що на нього покладено, підривають довіру до нього як носія влади та унеможливлюють подальше виконання ним своїх функцій.

Згідно ухвали Вищого адміністративного суду України від 18.01.2007 р., справа № К-29167/06 - незначні факти порушення, які суттєво не впливають на роботу органу, не можуть бути підставою для припинення державної служби за порушення ОСОБА_5.

ОСОБА_5 передбачає дію (дії) або бездіяльність державного службовця, які порушують одне або декілька зобов'язань, які складають зміст ОСОБА_5.

Суд відзначає, що як порушення ОСОБА_5 може бути кваліфіковано лише недотримання Конституції України та законів України, а не будь-яких нормативно-правових актів взагалі. Тому недотримання, в тому числі невиконання, порушення підзаконних нормативних актів (указів Президента України, постанов Кабінету міністрів України, наказів Державної митної служби України та її органів) не становить порушення ОСОБА_5.

ОСОБА_5 є порушення державним службовцем зобов'язання сумлінно виконувати свої обов'язки, тобто несумлінне їх виконання. Отже, невиконання або неналежне виконання посадовою особою митного органу своїх службових обов'язків є дисциплінарним порушенням, а несумлінне виконання обов'язків - порушенням ОСОБА_5. Різниця між цими правопорушеннями полягає в колі обовязків (основні чи службові) та ставленні до них правопорушника (сумлінному чи несумлінному).

Обовязками, несумлінного виконання яких є порушення ОСОБА_5, є обовязки, які зазначені в Законі України "Про державну службу", тобто основні (загальні) обовязки державних службовців. Така правова позиція наведена Вищим адміністративним судом України у справі № К-27395/09.

Так, припинення державної служби з підстав порушення ОСОБА_5 є заходом відповідальності за невиконання обовязків державного службовця, визначених у ст. 36 Закону України "Про державну службу".

Відповідно до вимог п. 22 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

Пунктом 10 частини 1 статті 2 Закон України "Про державну службу" надано визначення терміну службова дисципліна - неухильне додержання ОСОБА_5 державного службовця, сумлінне виконання службових обов'язків та правил внутрішнього службового розпорядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону України "Про державну службу" зазначено, що державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни.

Конституційний Суд України у справі про відповідальність юридичних осіб (рішення від 30 травня 2001 року в справі № 1-22/2001), аналізуючи приписи пункту 22 статті 92 Конституції України, зазначив, що ця норма спрямована не на встановлення видів юридичної відповідальності. Цією нормою визначено, що винятково законами України мають врегульовуватися засади цивільно-правової відповідальності, підстави кримінальної, адміністративної та дисциплінарної відповідальності діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями (основні ознаки правопорушень, що утворюють їх склад), та відповідальність за них. Загальновизнаним є поділ юридичної відповідальності за галузевою структурою права на цивільно-правову, кримінальну, адміністративну та дисциплінарну.

Відповідно до вищезазначеного, звільнення з державної служби за порушення ОСОБА_5 є спеціально обумовленим видом відповідальності, на який не поширюються строки для застосування і зняття дисциплінарних стягнень.

З наведених вище положень чинного законодавства суд робить висновок, що за неналежне (несумлінне) виконання посадових обовязків, позивача, як державного службовця, може бути притягнуто як до дисциплінарної відповідальності, так і звільнено за порушення ним ОСОБА_5.

Отже, щоб порушення могло бути кваліфіковане (визначене) як порушення ОСОБА_5, воно повинно бути більш тяжким, більш суттєвим, ніж порушення щодо невиконання чи неналежного виконання службових обовязків, яке є підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності. Аналогічна позиція висловлена Вищим адміністративним судом України у постанові від 27.04.2011 року, винесеній за результатами розгляду справи К-19960/08 (номер в ЄДРСР 16783388).

Відповідачами не було надано жодних обґрунтувань та належних доказів того, у чому полягає особлива тяжкість визначених порушень позивача, а головне, доказів встановлення умисності допущених позивачем порушень та настання тяжких наслідків, які мали місце внаслідок допущених порушень.

Також, в матеріалах справи не вбачається вчинення позивачем дій, що перешкоджали б нормальному функціонуванню державного органу.

Звільняючи позивача з державної служби за порушення ОСОБА_5, відповідач виходив з того, що позивач несумлінно виконував свої службові обовязки визначені посадовою інструкцією головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного посту "Лужанка" відповідача, що стало наслідком незабезпечення реалізації вимог статей 318, 320, 338, 366, 374 Митного кодексу України та наказу Міністерства фінансів України від 12.12.2012 року №1316, постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року №451, а також наявні ознаки невиконання положень Правил внутрішнього службового розпорядку відповідача, затверджених наказом від 01.11.2016 року №645, Правил етичної поведінки та запобігання корупції в органах ДФС, Кодексу поведінки працівників, до функціональних обовязків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства закордонних справ України, Міністерства фінансів України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Головного управління державної служби України від 05.07.2011 року №330/151/809/434/146.

Такі дії, на думку відповідача, свідчать про порушення ОСОБА_5 державного службовця.

В абз.2 пп.5.4 п.5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України в №5-рп/2005 від 22.09.2005 у справі № 1-17/2005 зазначено, що припиняючи державну службу за порушення ОСОБА_5 державного службовця у тих випадках, коли до особи слід застосувати дисциплінарне стягнення, керівник митного органу фактично уникає обовязку враховувати тяжкість вчиненого дисциплінарного правопорушення та ступінь вини особи, характер правопорушення, обставини, за яких воно було вчинене, попередню поведінку посадової особи митної служби, її ставлення до служби і стаж роботи в митних органах; строки притягнення до дисциплінарної відповідальності. Як наслідок не враховуються усі обставини, що мають значення для прийняття рішення, що свідчить про необґрунтованість таких дій. Такі дії викликають у позивача небезпідставні сумніви в неупередженості та добросовісності митного органу щодо нього, не відповідають конституційним принципам рівності та справедливості, з котрих випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, що не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі.

Юридична відповідальність особи, в тому числі і за порушення ОСОБА_5 державного службовця, настає лише у випадку вчинення нею правопорушення. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. В контексті спірних правовідносин, це, зокрема, означає, що позивач повинен відповідати за порушення, які вчинені ним особисто.

Таким чином, відповідачем не було доведено, що несумлінне виконання позивачем своїх посадових обовязків визначених у посадовій інструкції є порушенням саме ОСОБА_5 державного службовця.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням вищевикладеного та встановлених фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що наказ відповідача від 04.04.2017 року №246-о було прийнято без дотримання вимог ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак, позов підлягає задоволенню, позовні вимоги підтверджено належними та допустимими доказами.

Відповідно до статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

За правилами статті 235 частини 2 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Відповідно до оскаржуваного наказу відповідача від 04.04.2017 року №246-о позивача було звільнено з роботи 05.04.2017 року, тобто дата звільнення 05.04.2017 року вважається останнім робочим днем позивача. А тому, з 06.04.2017 року у позивача почався вимушений прогул.

В матеріалах справи міститься Довідка № 07-70-05/35-190 від 16.05.2017 року про середню заробітну плату позивача (а.с. 119). Також, 27.07.2017 року відповідачем було надано до суду письмові пояснення щодо обрахування розміру середньомісячної заробітної плати позивача згідно Довідки № 07-70-05/35-190 від 16.05.2017 року (а.с. 167-169).

Так, відповідачем самостійно визначений розмір середньомісячної заробітної плати позивача, яка складає 5979,42 грн. та середньогодинної заробітної плати, яка складає 36,91 грн. (а.с. 119, 168-169).

Позивача поновлено на роботі рішенням суду від 14.09.2017 року.

Отже, згідно ОСОБА_6 від 05.08.2016 р. № 11535/0/14-16/13 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік" із дня звільнення позивача (05.04.2017 року) по день поновлення на роботі (14.09.2017 року) становить: 16 днів (квітень 2017 року) + 20 днів (травень 2017 року) + 20 днів (червень 2017 року) + 21 день (липень 2017 року) + 22 дні (серпень 2017 року) + 13 днів (вересень 2017 року) = 112 днів.

Сума заробітної плати, необхідна для відшкодування позивачу за 112 днів вимушеного прогулу становить: (112 днів х 295,28 грн. (31,91 грн. х 8 годин) = 33071,36 грн.

Відповідно до пункту 2, пункту 3 частини 1 статті 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Відтак, постанова суду в частині поновлення позивача на займаній на час звільнення посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного посту "Лужанка" відповідача та виплати заробітної плати за один місяць в сумі 5979,42 грн. підлягає негайному виконанню.

На підставі вище вказаного суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись статтями 11, 160-163, 256 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС України - задовольнити.

2.Визнати незаконним та скасувати наказ від 04 квітня 2017 року № 246-О "Про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби", яким звільнено 05.04.2017 року ОСОБА_1, головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного посту "Лужанка" Закарпатської митниці ДФС України, відповідно до п. 4 ч. 1ст. 87 ЗУ "Про державну службу".

3.Закарпатській митниці ДФС України (м. Ужгород, вул. Собранецька, 20, ) поновити ОСОБА_1 (Закарпатська область, Ужгородський район, с. Сторожниця, вул. Вишнева, 20) на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного посту "Лужанка" Закарпатської митниці ДФС України з 05.04.2017 року.

4.Зобов'язати Закарпатську митницю ДФС України (м. Ужгород, вул. Собранецька, 20, ) виплатити ОСОБА_1 (Закарпатська область, Ужгородський район, с. Сторожниця, вул. Вишнева, 20) середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 33071,36 (тридцять три тисячі сімдесят одну гривню тридцять шість копійок) грн.

5.Постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного посту "Лужанка" Закарпатської митниці ДФС України з 05.04.2017 та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати за один місяць в розмірі 5979,42 (п'ять тисяч дев'ятсот сімдесят дев'ять гривень сорок дві копійки) підлягає до негайного виконання.

6.Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяОСОБА_7

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 14 вересня 2017 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 19 вересня 2017 року.