Справа № 825/1444/17
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 вересня 2017 року Чернігів Справа № 825/1444/17

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Житняк Л.О., перевіривши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

18.09.2017 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача у питанні щодо розгляду заяв позивача від 29.12.2014 з 30.01.2015, від 25.03.2015 з 26.04.2016, від 18.08.2017 з 01.09.2017 та зобов'язати відповідача розглянути відповідно до закону заяви позивача від 29.12.2014, від 25.03.2015, від 18.08.2017 та дати ґрунтовну відповідь у п'ятнадцятиденний строк з моменту набрання судовим рішенням за цим позовом законної сили.

Так, в силу п.6 ч.1 ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАСУ) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи немає підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

При цьому у відповідності до ч.1 ст.6 КАСУ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Однак, згідно з ч.1 ст.99 КАСУ адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує право особи на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів конкретно визначеним строком. Це, насамперед, викликано специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Дані строки обмежують час, протягом якого вказані правовідносини можуть вважатися спірними.

Отже, досліджуючи питання строку звернення до суду, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, згідно з ч.2 ст.8 КАСУ.

За приписами ст.17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17.07.1997) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви від 30.08.2006 (справа "Каменівська проти України"), "право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані". Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

У свою чергу, ч.2 ст.99 КАСУ встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Так, суд зазначає, що дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Відповідно, ст.100 КАСУ передбачає наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду. Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

В даному випадку, докази, які б підтверджували наявність поважних причин строку звернення до суду, позивачем не надано.

При цьому, суд враховує, що строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" (№ 3236/03 від 03.04.2008, §41) зазначено, що "…Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави".

Як встановлено судом, позивач оскаржує бездіяльність Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо не розгляду його заяв у контексті порушення відповідачем положень Закону України "Про звернення громадян", який чітко встановлює строки, передбачені для реагування на звернення. В даному випадку, таким зверненням є заяви позивача від 29.12.2014, від 25.03.2015.

За змістом положень Закону України "Про звернення громадян", звернення розглядаються і вирішуються, в термін не більше одного місяця від дня їх реєстрації, враховуючи вихідні, святкові та неробочі дні. Звернення, які не потребують додаткового вивчення та проведення перевірки за ними, розглядаються невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Якщо ж в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, строк розгляду звернення можу бути подовжено, про що повідомляється особі, яка подала звернення. Разом з тим, загальний термін розгляду звернення, не може перевищувати сорока п'яти днів від часу його отримання.

Термін розгляду звернень (пропозицій, заяв, скарг) обчислюється з дня надходження звернення та його реєстрації в органі чи установі юстиції. Якщо ж останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, визначений відповідно до закону, днем закінчення строку є перший після нього робочий день.

З наведеного слідує, що момент коли особа повинна була дізнатися або могла дізнатися про порушення своїх прав не може перевищувати строку, відведеного для розгляду звернення особи положеннями Закону України "Про звернення громадян".

Тобто, в даному випадку, передбачений ч.2 ст.99 КАСУ шестимісячний строк позивачем пропущено, при цьому, докази, які б підтверджували наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду, позивачем не надано та об'єктивно відсутні. Відсутня також і обґрунтована заява позивача щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Відповідно п.9 ч.1 ст.155 КАСУ, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Таким чином, беручи до уваги відсутність доказів про поважність причин пропуску звернення до суду та відсутність клопотання про поновлення пропущеного строку, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача у питанні щодо розгляду заяв позивача від 29.12.2014 з 30.01.2015 та від 25.03.2015 з 26.04.2016, та зобов'язання відповідача розглянути відповідно до закону заяви позивача від 29.12.2014 та від 25.03.2015 належить залишити без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 99, 100, 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України суддя

У Х В А Л И Л А:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у питанні щодо розгляду заяв ОСОБА_1 від 29.12.2014 з 30.01.2015 та від 25.03.2015 з 26.04.2016, та зобов'язання Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України розглянути відповідно до закону заяви позивача від 29.12.2014 та від 25.03.2015.

Роз'яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду в загальному порядку.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.О. Житняк