Справа № 826/7957/16
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2017-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/7957/16

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 вересня 2017 року № 826/7957/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний холдинг «Шевченківський»

до

Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.04.2017 року прийнято адміністративну справу до свого провадження та призначено до судового розгляду на 29.06.2017 року.

Судове засідання призначене на 29.06.2017 року відкладалось на 17.08.2017 року зв’язку із наданням додаткових доказів.

В судовому засіданні 17.08.2017 року представник позивача та представник відповідача не заперечували проти переходу у письмове провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України суд Ухвалою від 17 серпня 2017 року перейшов в письмове провадження..

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного Управління ДФС у місті Києві на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 розділу І, п. 57. ст.57 розділу II, п. 200.10 ст. 200 розділу V Податкового Кодексу України, у порядку статті 76 глави 8 розділу II Податкового Кодексу України було проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартості за січень-лютий 2016 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний холдинг «Шевченківський».

Позивач, вважає, що внаслідок неправомірних дій ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо розірвання контролюючим органом Договору №10092015 від 10.09.2015 року про визнання електронних документів, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельний холдинг «Шевченківський» та ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві, товариство не мало змоги зареєструвати податкові накладні, зазначені в Акті перевірки в терміни встановлені законодавством, та звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог виходячи з наступних міркувань.

10 вересня 2015 року між позивачем та Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві було укладено договір про визнання електронних документів №10092015, предметом якого є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв’язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Умовами договору передбачено, що договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Орган ДФС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або у разі заміни платником місця реєстрації.

22 січня 2016 року відповідачем було прийнято рішення про розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів, про що позивача повідомлено.

У свою чергу висновки про відсутність позивача за зареєстрованим місцезнаходженням ґрунтуються на інформації, отриманій відповідачем від оперативного управління Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, відповідно до якої ОУ Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві у ході відпрацювання підприємств з ознаками ризиковості здійснено виїзд за адресою реєстрації позивача, за наслідками якого встановлено відсутність вказаного підприємства за адресою реєстрації (а.с. 80).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, яким визначено загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису є Інструкція з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233 (надалі - Інструкція).

Пунктом 1 розділу 2 Інструкції встановлено, що платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

Згідно положень пункту 5 розділу 3 Інструкції, для подання електронних податкових документів платник податків має попередньо укласти з органом ДПС за місцем реєстрації договір про визнання електронної звітності та отримати спеціальне програмне забезпечення.

Додатком 1 до Інструкції затверджено примірний договір про визнання електронних документів, згідно пункту 6.4 якого орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

Згідно статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що в односторонньому порядку договір про визнання електронних документів може бути розірваний виключно з підстав ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих, або зміни платником податків місця реєстрації.

Встановлюючи обґрунтованість висновків контролюючого органу про зміну позивачем місця реєстрації, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 45.2 статті 45 Податкового кодексу України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Приписами підпункту 16.1.11 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України також визначено обов’язок платника податків повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-IV (далі – Закон № 755-IV).

Відповідно до статті 1 Закону № 755-IV, Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) – це єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Частиною 1 статті 7 Закону № 755-IV передбачено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону № 755-IV відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі: 1) відповідних заяв про державну реєстрацію; 2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; 3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону № 755-IV, у Єдиному державному реєстрі містяться, у тому числі, відомості про місцезнаходження юридичної особи.

У силу положень частини 1 статті 10 Закону № 755-IV, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Отже, належним доказом, що свідчить про зміну юридичною особою місця реєстрації, є відповідні відомості з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Фактичне місцезнаходження товариства за зареєстрованою адресою підтверджується також фактом отримання позивачем листа контролюючого органу про розірвання договору про визнання електронних документів (а.с. 25); договором суборенди об'єкта нерухомості №02/06/01 від 02 червня 2015 року.

Однак, як встановлено судом, жодних повідомлень від держреєстратора про відсутність платника за місцезнаходженням станом на час подання податкової звітності, до податкового органу не надходило, доказів внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміну місця реєстрації підприємства, суду не надано.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що правові підстави для розірвання в односторонньому порядку з ініціативи контролюючого органу договорів про визнання електронних документів були відсутні.

Що стосується довідки, складені оперативним управлінням Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, у яких викладено інформацію про відсутність Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний холдинг «Шевченківський» за місцем реєстрації, суд зазначає наступне.

У силу приписів пункту 12.5 розділу XII Порядку №1588, якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу протягом трьох робочих днів приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою № 18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону. Повідомлення за формою № 18-ОПП надсилається державному реєстратору поштовим відправленням або в електронному вигляді у порядку взаємного обміну інформацією з реєстрів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, та Центрального контролюючого органу.

Ураховуючи положення Порядку №1588, довідка ОУ Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про відсутність юридичної особи за зареєстрованим місцезнаходженням є підставою для направлення відповідного повідомлення державному реєстратору. Водночас така довідка не може розглядатись як підстава, визначена договором про визнання електронних документів, для його одностороннього розірвання.

Суд зазначає, що зміна місця реєстрації платника має підтверджуватись відповідним записом в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Суд також звертає увагу відповідача, що значення словосполучень «зміна місця реєстрації», яке використано у розділі 6 договору про визнання електронних документів, та «відсутність за місцезнаходженням», про що йдеться у довідках ОУ Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, не є тотожними у розумінні вимог чинного податкового законодавства України та тягнуть різні правові наслідки, що виникають у разі встановлення таких обставин.

Крім того, суд звертає увагу на п. 3.1, п. 3.2 розділу III Положення про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженого наказом ДПА України №336 від 17 травня 2010 року (надалі - Положення №336) вбачається, що до кожного платника податків, який відсутній за місцезнаходженням (місцем проживання) та місцезнаходження (місце проживання) якого не з'ясовано, структурні підрозділ органу ДПС проводить такі заходи: шляхом спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням тощо) із платником податків з'ясовує його фактичне місцезнаходження (місце проживання); за допомогою Єдиного банку даних платників податків встановлює місце проживання засновників і керівників платника податків та отримує інформацію стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками. У разі підтвердження відсутності платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) структурний підрозділ органу ДПС, який є ініціатором запиту, готує за відповідною формою запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків та направляє до підрозділу податкової міліції.

У відповідно до п. 4.2 розділу IV Положення №336 підрозділ податкової міліції при прийнятті рішення про організацію заходів із встановлення місцезнаходження платника податків обов'язково здійснює вихід за його адресою. У разі незнаходження за адресою платника податків необхідно: якщо платник податків зареєстрований за адресою жилого приміщення (квартири), опитати власника такого приміщення (квартири) (за згодою) щодо місцезнаходження за вказаною адресою платника податків, а також місцезнаходження посадових осіб платника податків, та оформити відповідно такі заходи (пояснення або рапорт); якщо платник податків зареєстрований за адресою приміщення, в якому розташовано виробництво, офіси тощо, необхідно опитати власника приміщення - орендодавця (за згодою) щодо оренди та місцезнаходження платника податків, вказаного у запиті (пояснення або рапорт). У разі встановлення, що засновники та посадові особи не пов'язані з утворенням та господарською діяльністю платника податків, підрозділ податкової міліції готує та передає керівнику органу ДПС службову записку та матеріали відповідно до вимог п. 2.3.1 Порядку взаємодії структурних підрозділів органів державної податкової служби під час підготовки та супроводження справ у судах і ведення претензійно-позовної роботи, затвердженого наказом ДПА України від 22 лютого 2008 року №106 "Про організацію роботи юридичних підрозділів в органах державної податкової служби", із змінами.

Пунктами 4.3 - 4.5 та 4.8 зазначеного Положення встановлено, що за даними адресного бюро Міністерства внутрішніх справ України встановлюються місця реєстрації фізичних осіб та всіх посадових осіб, засновників платника податків (заходи оформити довідкою або рапортом). За необхідності співробітник податкової міліції звертається із письмовим запитом до відповідного структурного підрозділу органів ДПС про отримання інформації щодо джерел доходів засновників і керівників платника податків. За встановленими адресами здійснюються виїзди та опитуються засновники і керівники платника податків (за згодою) щодо фактичного місцезнаходження платника податків та документів фінансово-господарської діяльності (заходи оформити поясненням або рапортом). Кожний проведений захід оформлюється документально (довідкою або рапортом).

З аналізу вищезазначених норм права, вбачається, що процедура встановлення місцезнаходження платника податків передбачає проведення певних заходів співробітниками податкового органу за місцезнаходженням платника податків, його засновників та керівників.

Тобто, внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, у тому числі у зв'язку з поверненням державному реєстратору поштового відправлення, можливе у випадку неподання юридичною особою реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення.

Однак, матеріали справи не містять належних доказів вжиття всіх необхідних заходів, передбачених Положенням щодо встановлення місцезнаходження позивача (відсутні акти обстеження, пояснення свідків, докази виходу за адресою, рапорти тощо).

Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду відповідачем не доведено правомірності мотивів для винесення спірного податкового повідомлення - рішення, що зумовлює висновок про необґрунтованість застосування у відношенні платника податків штрафних санкцій.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Беручи до уваги положення статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає присудженню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів всі здійсненні ним судові витрати.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний холдинг «Шевченківський» - задовольнити.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний холдинг «Шевченківський» (код ЄДРПОУ 39139346) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 450,00 грн. за рахунок асигнувань Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.В. Смолій