Справа № 208/5839/16-а (2-а/208/191/16)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Івченко Т.П.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 вересня 2017 рокусправа № 208/5839/16-а (2-а/208/191/16)
Приміщення суду за адресою: м. Дніпро, пр.Слобожанський, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 10 травня 2017 року у справі №208/5839/16-а (2-а/208/191/16) за позовом ОСОБА_2 до Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Кам'янського об'єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області (відповідача), в якому просив:

- зобов'язати відповідача долучити до пенсійної справи необхідні документи та врахувати 6 років 9 місяці до загального його загального стажу;

- зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії призначеної йому, в зв'язку із збільшенням страхового стажу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є приватним підприємцем, який в період з 2011 року отримав статус пенсіонера та продовжив працювати і сплачував внески до пенсійного фонду, виходячи з єдиного податку. Але відповідач не збільшив розмір пенсійних виплат, які є більшими ніж прожитковий мінімум, але менший ніж на його розрахунок повинен бути. 12.10.2015 року він звернувся до відповідача з письмовою заявою про проведення перерахунку призначеного розміру пенсійних виплат та їй збільшення, так як трудовий стаж в нього збільшився, але відповідач своєю відповіддю від 21.10.2015 року відмовив йому у проведенні збільшення розміру виплат, пославшись на те, що відсутні підстави, але з такою відповіддю він не згоден, та вважає дії відповідача такими що не відповідають закону. Після отримання відповіді відповідача від 21.10.2015 року, він одразу не мав змоги звернутися за захистом своїх прав до суду, так як за станом здоров'я хворів, а тому враховуючи розмір пенсійних виплат також знаходився у скрутному становищі, тому просить суд визнати причину пропуску строку на звернення до суду з позовом поважною та поновити йому строк.

Постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 10 травня 2017 року визнано причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, просив постанову суду першої інстанції скасувати, зобов'язати відповідача включити 9 місяців до його загального стажу та зробити перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням трудового стажу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що він є приватним підприємцем, який в період з 2011 року отримав статус пенсіонера та продовжив працювати і сплачував внески до пенсійного фонду, виходячи з єдиного податку. На час призначення йому пенсії трудовий стаж складав 26 років 10 місяців 28 днів, але враховуючи що станом до 31.12.2010 року, проведення фактичної діяльності приватного підприємця, він сплачував податки, вважає що його загальний страж складає 33 роки 7 місяців 28 днів, і пенсійні виплати повинні розраховуватися саме з зазначеного стажу.

В період з 01.01.2004 року по 31.12.2010 року він перебував на обліку в Дніпродзержинській об'єднаній державній податковій інспекції як платник податків на умовах сплати фіксованого податку та із застосуванням загальної системи оподаткування, в зв'язку з чим страхові внеси з 2004 року щомісячно становили 9, 37 гривень. Зазначив, що ним була обрана спрощена система оподаткування, він сплачував патент відповідно до діючого на той час законодавства.

До 01.01.2004 року під час призначення пенсії враховувався трудовий стаж, а не страховий, який підтверджувався записами у трудовій книжці. Оскільки чинним законодавством не передбачено заповнення трудової книжки підприємцями, для них у Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 встановлений свій спосіб підтвердження стажу. Період здійснення фізичною особою підприємницькою діяльності, за спрощеною системою оподаткування до 01.01.2004 року - підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, а з 01.01.2004 року - даними персоніфікованого обліку за інформацією персоніфікованого обліку відомостей.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядав справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та судом апеляційної інстанції підтверджено, що позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є приватним підприємцем, який і на час судового розгляду не закрив статус приватного підприємця, що підтверджено сторонами та наданими ними поясненнями, патентами виданими ПП ОСОБА_2 (а.с. 3-6).

З 01.01.2004 року по 31.12.2004 рік позивач перебував на обліку в Дніпродзержинській ОДПІ, як платник податків на умовах сплати фіксованого податку.

З 01.01.2005 року по 31.03.2005 року перебував на обліку в Дніпродзержинській ОДПІ, як платник податків із застосуванням загальної системи оподаткування. З 01.04.2005 року по 31.12.2005 року працював на умовах сплати фіксованого податку.

З 01.01.2006 року по 31.12.2006 року, з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року, з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року, працював на умовах сплати фіксованого податку.

З 01.01.2009 року по 31.03.2009 року перебував на обліку в Дніпродзержинській ОДПІ, як платник податків із застосуванням загальної системи оподаткування. З 01.04.2009 року по 31.12.2009 року працював на умовах сплати фіксованого податку.

З 01.01.2010 року по 28.02.2010 року перебував на обліку в Дніпродзержинській ОДПІ, як платник податків із застосуванням загальної системи оподаткування. З 01.03.2010 року по 31.10.2010 року працював на умовах сплати фіксованого податку. З 01.11.2010 року по 31.12.2010 року перебував на обліку в Дніпродзержинській ОДПІ, як платник податків із застосуванням загальної системи оподаткування, що підтверджено сторонами, листом ДПІ у м.Дніпродзержинську та листом Дніпродзержинської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 16.06.2016 року № 9824/10/04-03-13-01-16 (а.с. 10, 53).

З матеріалів справи вбачається, що на цей час позивач перебуває на обліку в Кам'янському об'єднаному управлінні ПФ України Дніпропетровської області, як отримувач пенсії по інвалідності з 09.08.2001 року.

З 27.12.2011 року позивач отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», від 01.01.2004 року, які були внесені у ст.24 Закону, страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий внесок обчисляється територіальними органами ПФ відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за період і до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правленням ПФ, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в період з 2004 року сума мінімальної заробітної плати становила 205 гривень, а тому ставка страхового внеску до ПФУ складала 65,60 гривень (32% від 205 грн.). Тобто для зарахування повного місяця в страховий стаж позивач повинен з 2004 року мінімально щомісячно сплачувати до Пенсійного фонду України 65,60 гривень.

Згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_2 Форма ОК-5, страхові внески з 2004 року зараховувались щомісячно в розмірі 9,37 гривень (сума страхових внесків позивача зростала відповідно до суми сплати коштів до Державного податкового органу за патентом). (а.с. 17-18)

Як встановлено в ході судового розгляду, відповідачем враховані надані документи позивача за період з 01.03.2004 року по 31.10.2010 року, з врахуванням вимог ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та здійснених страхових внесків позивача за зазначений період, в зв'язку з чим враховані суми були приведені до зарахування до загального трудового стажу позивача 6 місяців і 3 дні, так як ОСОБА_2 за період з 01.03.2004 року по 31.10.2010 року сплачені страхові внески у відповідній сумі, а тому відсутні підстави для зарахування до загального трудового стажу позивачу 6 років 9 місяців за період підприємницької діяльності за зазначений період.

Позивач в апеляційній скарзі не заперечує, що страхові внеси з 2004 року щомісячно сплачував у розмірі 9,37 гривень, тобто у розмірі меншому ніж мінімальний страховий внесок визначений законодавством для зарахування повного місяця в страховий стаж.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав для зарахування до загального трудового стажу позивача 6 років 9 місяців за період підприємницької діяльності з 01.03.2004 року по 31.10.2010 року, оскільки страхові внески позивачем були сплачені у визначено законодавством розмірі лише за 6 місяців і 3 дні.

Відповідно до ч.1, 2, 4 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень в повному обсязі доведено правомірність своїх дій щодо відмови у зарахуванні до трудового стажу позивача 6 років 9 місяців за період підприємницької діяльності з 01.03.2004 року по 31.10.2010 року та відсутності підстав для перерахунку пенсії позивача в зв'язку із збільшенням страхового стажу, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 167, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 10 травня 2017 року у справі №208/5839/16-а (2-а/208/191/16) за позовом ОСОБА_2 до Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

В.А.Шальєва