Справа № 815/3459/17
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2017-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3459/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Чернецької О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного підприємства «Фірма Грат» до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 08.11.2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Фірма Грат» (надалі по тексту - позивач або ПП «Фірма Грат») звернулось до суду з позовом до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (надалі по тексту - відповідач або ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 08.11.2016 року.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі висновків акту від 20.10.2016 року № 5353/15-53-14-02/31309370 «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ПП «Фірма Грат», з питань дотримання вимог податкового законодавства та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року», відповідачем було прийнято податкове повідомлення - рішення № від 08.11.2016 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 807 777,00 грн. (за податковими зобов'язаннями - 538 518 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 269 259 грн.). Позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення підлягає скасуванню, як таке, що не відповідає чинному законодавству, оскільки прийнято на підставі хибних висновків, до яких прийшов відповідач в ході проведення перевірки, у зв'язку з відсутністю порушень, що стали підставою для прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові та в письмових поясненнях.

Представник відповідача відносно задоволення позовних вимог у судовому засіданні заперечував в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях, які в цілому обґрунтовані тим, що в ході перевірки з боку позивача були встановлені порушення, які знайшли відображення в акті перевірки, що підтверджується фактичними обставинами, а тому оскаржуване рішення є законним.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, суд виходив з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Судом встановлено, що в період з 06.10.2016 року по 12.10.2016 року, на підставі направлень, виданих ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 05.10.2016 року № 000545/1321 та № 000951/1322, посадовими особами відповідача згідно з п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 78.2 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2756-УІ та відповідно до наказу від 05.10.2016 року № 1129, у зв'язку з наданням листа ПП «Фірма Грат» від 03.10.2016 року вих. № 42 проведено позапланову виїзну документальну перевірку ПП «Фірма Грат» з питань дотримання вимог податкового законодавства та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, відповідно до затвердженого плану перевірки.

За результатами проведеної перевірки відповідачем був складений акт від 20.10.2016 року № 5353/15-53-14-02/31309370 «Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ПП «Фірма Грат», з питань дотримання вимог податкового законодавства та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року», відповідно до висновку якого перевіркою встановлено, зокрема, порушення позивачем: п.п. 14.1.178, п.п. 14.1.181, п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року встановлено заниження податку на додану вартість, що належить сплаті до бюджету на загальну суму 637261 грн., у тому числі по податковим періодам: січень 2013 року - в сумі 68730 грн., березень 2013 року - в сумі 7393 грн., вересень 2013 року - в сумі 22620 грн., листопад 2013 року - в сумі 91250 грн., грудень 2013 року - в сумі 55633 грн., червень 2014 року - в сумі 7300 грн., липень 2014 року - в сумі 14620 грн., вересень 2014 року - в сумі 114142 грн., жовтень 2014 року - в сумі 37104 грн., листопад 2014 року - в сумі 11617 грн., грудень 2014 року - в сумі 6570 грн., лютий 2015 року - в сумі 26365 грн., березень 2015 року - в сумі 10947 грн., квітень 2015 року - в сумі 15500 грн., липень 2015 року - в сумі 7833 грн., серпень 2015 року - в сумі 45194 грн., жовтень 2015 року - в сумі 75373 грн., листопад 2015 року - в сумі 1870 грн., грудень 2015 року - в сумі 17200 грн. (а.с. 8-34 том 1).

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення - рішення № від 08.11.2016 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 807 777,00 грн. (за податковими зобов'язаннями - 538 518 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 269 259 грн.) (а.с. 7 том 1).

Не погодившись з висновками акту перевірки та прийнятим податковим повідомленням-рішенням, ПП «Фірма Грат» оскаржило його у судовому порядку, вимагаючи визнання протиправним та скасування.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає зазначене податкове повідомлення-рішення необґрунтованим, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Як вбачається з акту перевірки підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали висновки відповідача про неправомірне формування позивачем податкового кредиту на загальну суму 637 261 грн. із сум коштів, сплачених за господарськими операціями з наступними постачальниками товарів та послуг: ТОВ «Левиском», ТОВ «Південьгрупп», ТОВ «Адіс-строй», ТОВ «Авесбуд», ТОВ «Інста-торг», ТОВ «Даммара», ТОВ «Авва Україна», ТОВ «Легітайм-Грін», ТОВ «Ост Плюс», ТОВ «НВО Стройбетон», ТОВ «Укрхліббуд 1», ТОВ «Ейстар», ПП «Омега Мітал», оскільки реальність вчинених господарських операцій, за якими видані податкові накладні, не підтверджена документально зустрічними звірками, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері.

Суд з даними висновками відповідача не погоджується, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28 серпня 2013 року між позивачем та ТОВ «ЛЕВИСКОМ» був укладений договір №26 поставки від 28.08.2013 року, за умовами якого ТОВ «ЛЕВИСКОМ» взяло на себе зобов'язання поставити позивачу будівельні матеріали за ціною і обсягами згідно видаткових накладних, а позивач зобов'язався прийняти та сплатити їх вартість.

21.11.2013 року ТОВ «ЛЕВИСКОМ» поставило позивачу за видатковою накладною №РН-000298 від 26.11.2013 року будівельні матеріали. Дані матеріали були перевезені зі складу ТОВ «ЛЕВИСКОМ» на склад позивача, згідно товарно-транспортної накладної №00925 від 26.11.2013 року. Відповідно, ТОВ «ЛЕВИСКОМ» було виписано позивачу податкову накладну №298 від 26.11.2013 року.

Зазначена податкова накладна у відповідності до вимог чинного законодавства була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за листопад 2013 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за листопад 2013 року.

Позивачем, в свою чергу, було перераховано кошти 28.11.2013 року ТОВ «ЛЕВИСКОМ», згідно платіжного доручення №4 від 27.11.2013 року.

Всі вищезазначені ТМЦ, придбані у ТОВ «ЛЕВИСКОМ» за видатковою накладною РН-000298 від 26.11.2013 року були використані позивачем у господарській діяльності з метою отримання прибутку, зокрема продані відповідно до видаткових накладних № РН-0000015 від 18.12.2013 року, № РН-0000008 від 17.03.2015 року, № РН-0000010 від 24.03.2015 року, № РН-0000043 від 15.12.2014 року, № РН-0000043 від 15.12.2014 року, або залишаються у власності позивача, знаходяться у нього на балансі та використовуються ним при здійсненні будівельних робіт для різних замовників.

Також, 28.11.2013 року, ТОВ «ЛЕВИСКОМ» поставило позивачу за видатковою накладною №РН-000347 від 28.11.2013 року будівельні матеріали. Дані матеріали були перевезені зі складу ТОВ «ЛЕВИСКОМ» на склад позивача за товарно-транспортною накладною №00932 від 28.11.2013 року. У зв'язку з чим, ТОВ «ЛЕВИСКОМ» виписало позивачу податкову накладну №347 від 28.11.2013 року Також, зазначена податкова накладна була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за листопад 2013 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за листопад 2013 року.

Позивач перерахував на поточний рахунок ТОВ «ЛЕВИСКОМ» за платіжним дорученням №167 від 12.12.2013 року, №36 від 26.12.2013 року грошові кошти.

Даний товар, який придбаний у ТОВ «ЛЕВИСКОМ» за видатковою накладною №РН- 000347 від 28.11.2013 року був використаний позивачем у господарській діяльності з метою отримання прибутку, зокрема продані за видатковою накладною №РН-0000010 від 24.03.2015 року, залишені на балансі позивача, згідно Інвентаризаційного опису запасів №5.

16.12.2013 року, ТОВ «ЛЕВИСКОМ» поставило позивачу за видатковою накладною №РН-000374 від 16.12.2013 року будівельні матеріали. Дані матеріали були перевезені зі складу ТОВ «ЛЕВИСКОМ» на склад позивача на склад за товарно-транспортною накладною №00975 від 16.12.2013 року. У зв'язку чим, ТОВ «ЛЕВИСКОМ» виписало позивачу податкову накладну №374 від 16.12.2013 року, що була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за грудень 2013 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за грудень 2013 року. Позивач перерахував на поточний рахунок ТОВ «ЛЕВИСКОМ» за платіжним дорученням №37 від 27.12.2013 року, №4 від 17.01.2014 року грошові кошти.

Крім того, придбані у ТОВ «ЛЕВИСКОМ» за видатковою накладною №РН-000374 будівельні матеріали від 16.12.2013 року були використані позивачем у господарській діяльності з метою отримання прибутку, зокрема продані відповідно до видаткових накладних №РН-0000016 від 25.12.2013 року, №РН-0000024 від 30.09.2014 року, №РН- 0000012 від 30.03.2015 року.

25.12.2013 року, ТОВ «ЛЕВИСКОМ» поставило позивачу за видатковою накладною №РН-000468 від 25.12.2013 року будівельні матеріали. Дані товари були перевезені зі складу ТОВ «ЛЕВИСКОМ» на склад позивача за товарно-транспортною накладною №00988 від 25.12.2013 року. У зв'язку з чим, ТОВ «ЛЕВИСКОМ» виписало позивачу податкову накладну №468 від 25.12.2013 року, що була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за грудень 2013 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за грудень 2013 року. Позивач перерахував на поточний рахунок ТОВ «ЛЕВИСКОМ» за платіжним дорученням №4 від 17.01.2014 року, №7 від 24.01.2014 року, №11 від 27.01.2014 року грошові кошти.

Дані товари, придбані у ТОВ «ЛЕВИСКОМ» за видатковою накладною №РН- » 0468 від 25.12.2013 року згідно Інвентаризаційного опису запасів №7 (Малоцінні необоротні матеріальні активи - рах. 112) станом на 30.12.2016 року та Інвентаризаційного опису запасів №2 (Основні засоби інструменти прибори та інвертар - рах. 106) станом на 30.12.2016 року залишається у власності позивача, знаходяться у нього на балансі та використовуються ним при здійсненні будівельних робіт для різних замовників.

27.12.2013 року, ТОВ «ЛЕВИСКОМ» поставило позивачу за видатковою накладною №РН-000472 від 27.12.2013 року будівельні матеріали. Дані матеріали були перевезені зі складу ТОВ «ЛЕВИСКОМ» на склад Позивача за товарно-транспортною накладною №00992 від 27.12.2013 року. У зв'язку чим, ТОВ «ЛЕВИСКОМ» виписало позивачу податкову накладну №472 від 27.12.2013 року, що була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за грудень 2013 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за грудень 2013 року. Позивач на сплату придбаного товару перерахував на поточний рахунок ТОВ «ЛЕВИСКОМ» за платіжним дорученням №11 від 27.01.2014 року, №12 від 28.01,2014 року, №14 від 31.01.2014 року грошові кошти.

Товари, придбані у ТОВ «ЛЕВИСКОМ» за видатковою накладною №РН- 000468 від 25.12.2013 року року згідно Інвентаризаційного опису запасів №7 (Малоцінні необоротні матеріальні активи - рах. 112) станом на 30.12.2016 року та Інвентаризаційного опису запасів №2 (Основні засоби інструменти прибори та інвертар - рах. 106) станом на 30.12.2016 року залишається у власності позивача, знаходяться у нього на балансі та використовуються ним при здійсненні будівельних робіт для різних замовників.

30.12.2013 року, ТОВ «ЛЕВИСКОМ» поставило позивачу за видатковою накладною №РН-000502 від 30.12.2013 року будівельні матеріали, що перевезені зі складу ТОВ «ЛЕВИСКОМ» на склад позивача за товарно-транспортною накладною №00998 від 30.12.2013 року. У зв'язку чим, ТОВ «ЛЕВИСКОМ» виписало позивачу податкову накладну №502 від 30.12.2013 року, що була зареєстрована Позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за грудень 2013 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за грудень 2013 року. На виконання взятих на себе зобов'язань позивач перерахував на поточний рахунок ТОВ «ЛЕВИСКОМ» за платіжним дорученням №14 від 31.01.2014 року грошові кошти.

Дані товари, придбані у ТОВ «ЛЕВИСКОМ» за видатковою накладною РН-000502 від 30.12.2013 року були використані позивачем у господарській діяльності з метою отримання прибутку, зокрема продані, згідно видаткової накладної РН-0000040 від 10.12.2014 року, РН-0000024 від 30.09.2014 року.

На підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «Левиском» за вищезазначеним договором позивачем до перевірки та до суду були надані наступні первинні документи: договір поставки, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, податкові накладні, платіжні доручення, реєстр виданих та отриманих податкових накладних за листопад 2013 року, інвентаризаційні описи, акти списання (а.с. 110-152 том 1).

01 жовтня 2013 року, між позивачем та ТОВ «АВЕСБУД» був укладений Договір підряду №2013/10 від 01.10.2013 року, за умовами якого ТОВ «АВЕСБУД» взяло на себе зобов'язання за завданням та за кошти позивача власними та залученими силами і засобами на свій ризик виконати роботи, зазначені в Договірних цінах №1, 2, 3, 4 (Додатки № 1, 2, 3, 4 до Договору) щодо об'єкту: Пасажирський термінальний комплекс ТОВ «Міжнародний Аеропорт Одеса», улаштування монолітного каркаса будинку термінала, улаштування залізобетонних каналів за адресою: м. Одеса, вул. Центральний аеропорт, 2.

Також, до зазначеного Договору підряду №2013/10 від 01.10.2013 року між позивачем та ТОВ «АВЕСБУД» було підписано Додатки №5 та 6, які визначили строк виконання робіт та строк оплати за виконані роботи.

За результатами виконаних будівельних робіт, 26.11.2013 року, між позивачем та ТОВ «АВЕСБУД» був складений акт приймання виконаних будівельних робіт №1 від 26.11.2013 року за формою КБ-2в із відповідною Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати №1 від 26.11.2013 року за формою КБ-3 та Підсумковою відомістю ресурсів (витрати - по факту). У зв'язку із чим, ТОВ «АВЕСБУД» виписало позивачу податкову накладну №614 від 26.11.2013 року, що була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за листопад 2013 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за листопад 2013 року. Позивач, на виконання взятих на себе зобов'язань, перерахував на поточний рахунок ТОВ «АВЕСБУД» за платіжним дорученням №165 від 26.11.2013 року грошові кошти.

29.11.2013 року, між позивачем та ТОВ «АВЕСБУД» був складений Акт приймання виконаних будівельних робіт №2 від 29.11.2013 року за формою КБ-2в із відповідною Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати №2 від 29.11.2013 року за формою КБ-3 та Підсумковою відомістю ресурсів (витрати - по факту). У зв'язку з чим ТОВ «АВЕСБУД» виписало позивачу податкову накладну №765 від 29.11.2013 року, що була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за листопад 2013 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за листопад 2013 року. Позивач, на виконання взятих зобов'язань, перерахував на поточний рахунок ТОВ «АВЕСБУД» за платіжним дорученням №5 від 09.12.2013 року, №10 від 14.12.2013 року, №16 від 18.12.2013 року, №18 від 20.12.2013 року, №22 від 24.12.2013 року, №24 від 25.12.2013 року, №27 від 25.12.2013 року, №35 від 26.12.2013 року грошові кошти.

26.12.2013 року, між позивачем та ТОВ «АВЕСБУД» був складений Акт приймання виконаних будівельних робіт №3 від 26.12.2013 року за формою КБ-2в із відповідною Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати №3 від 26.12.2013 року за формою КБ-3 та Підсумковою відомістю ресурсів (витрати - по факту). У зв'язку чим, ТОВ «АВЕСБУД» виписало позивачу податкову накладну №734 від 26.12.2013 року, що була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за грудень 2013 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за грудень 2013 року. Позивач, на виконання взятих на себе зобов'язань, перерахував на поточний рахунок ТОВ «АВЕСБУД» за платіжним дорученням №35 від 26.12.2013 року грошові кошти.

30.12.2013 року, між позивачем та ТОВ «АВЕСБУД» був складений Акт приймання виконаних будівельних робіт №4 від 30.12.2013 року за формою КБ-2в із відповідною Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати №4 від 30.12.2013 року за формою КБ-3 та Підсумковою відомістю ресурсів (витрати - по факту). У зв'язку чим, ТОВ «АВЕСБУД» виписало позивачу податкову накладну №889 від 30.12.2013 року, що була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за грудень 2013 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за грудень 2013 року. Позивач, на виконання взятих на себе зобов'язань, перерахував на поточний рахунок ТОВ «АВЕСБУД» за платіжним дорученням №3 від 17.01.2014 року, №8 від 24.01.2014 року, №9 від 24.01.2014 року, №10 від 28.01.2014 року грошові кошти.

На підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «АВЕСБУД» за вищезазначеним договором позивачем до перевірки та до суду були надані наступні первинні документи: будівельну ліцензію ТОВ «АВЕСБУД», договір підряду з додатками до нього, договірні ціни, підсумкові відомості ресурсів, локальні кошториси, акти приймання виконаних будівельних робіт, довідки про вартість виконаних будівельних робіт, платіжні доручення, податкові накладні, реєстр виданих та отриманих податкових накладних за грудень 2013 року (а.с. 153-225 том 1).

28 травня 2014 року, між позивачем та ТОВ «ІНСТА-ТОРГ» було укладено Договір №14 від 28.05.2014 року, за умовами якого ТОВ «ІНСТА-ТОРГ» взяло на себе зобов'язання поставити та відвантажити позивачу будівельні матеріали, а позивач - прийняти та оплатити за поставлені будівельні матеріали. 02 червня 2014 року, за видатковою накладною №25 від 02.06.2014 року, ТОВ «ІНСТА-ТОРГ» поставило позивачу будівельні матеріали. У зв'язку із здійсненням поставки будівельних матеріалів за видатковою накладною №25 від 02.06.2014 року, у відповідності до вимог Податкового кодексу України, ТОВ «ІНСТА-ТОРГ» виписало позивачу податкову накладну №25 від 02.06.2014 року на загальну гуму 43 798,80 грн., в т.ч. 7 299,00 грн. ПДВ. Зазначена податкова накладна містить всі обов'язкові реквізити, визначені Податковим кодексом України. Також, зазначена податкова накладна у відповідності до вимог чинного законодавства була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за червень 2014 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за червень 2014 року.

Позивач перерахував ТОВ «ІНСТА-ТОРГ» в повному обсязі грошові кошти згідно платіжного доручення №101 від 08.07.2014р. в оплату за поставлені будівельні матеріали за видатковою накладною №25 від 02.06.2014 року. Будівельні матеріали, придбані у ТОВ «ІНСТА-ТОРГ» за видатковою накладною №25 від 02.06.2014 року, були використані позивачем у господарській діяльності з метою втримання прибутку, зокрема продані згідно з видатковою накладною № РН-0000015 від 02.06.2014 року, № РН-0000016 від 20.06.2014 року.

14 липня 2014 року, за видатковою накладною №111 від 14.07.2014 року, ТОВ «ІНСТА- ТОРГ» поставило позивачу будівельні матеріали. У зв'язку із здійсненням поставки будівельних матеріалів за видатковою накладною №111 від 14.07.2014 року, у відповідності до вимог Податкового кодексу України, ТОВ «ІНСТА-ТОРГ» виписало позивачу податкову накладну №111 від 14.07.2014 року. Також, зазначена податкова накладна у відповідності до вимог чинного законодавства була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за липень 2014 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за липень 2014 року. Позивач перерахував ТОВ «ІНСТА-ТОРГ» в повному обсязі грошові кошти згідно платіжного доручення №111 від 14.07.2014 року в оплату за поставлені будівельні матеріали за видатковою накладною №111 - від 14.07.2014 року.

Товари, придбані у ТОВ «ІНСТА-ТОРГ» за видатковою накладною №111 від 14.07.2014 року були використані позивачем у господарській діяльності з метою отримання прибутку, зокрема, була продана за видатковою накладною № РН-0000017 від 14.08.2014 року.

На підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «ІНСТА-ТОРГ» за вищезазначеним договором позивачем до перевірки та до суду були надані наступні первинні документи: договір, видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення, реєстри виданих та отриманих податкових накладних за червень та липень 2014 року (а.с. 226-247 том 1).

19 червня 2014 року, між позивачем та ТОВ «ДАММАРА» був укладений Договір підряду №19/06/2014 від 19.06.2014 року, за умовами якого ТОВ «ДАММАРА» взяло на себе зобов'язання по виконанню наступних будівельно-монтажних робіт: виконання будівельно-монтажних робіт з улаштування монолітних залізобетонних підпільних каналів, влаштування підземного допоміжного спорудження на об'єкті капітального будівництва - «Пасажирський термінальний комплекс Міжнародного аеропорту «Одеса» за адресою: м. Одеса, вул. Центральний Аеропорт, буд. 2 на замовлення ТОВ «Проджекті-Ка»; обслуговування інженерних систем та обладнання офісних Бізнес центру Морський» за адресою: м. Одеса, вул. Польський узвіз, 11, БЦ «Морський», 8 поверх на замовлення ТОВ «Одесенергобуд».

На виконання умов зазначеного Договору, ТОВ «ДАММАРА» були виконані роботи з улаштування монолітних залізобетонних підпільних каналів на об'єкті будівництва Пасажирський термінальний комплекс Міжнародного аеропорту Одеса. За результатами виконання зазначених будівельних робіт, між позивачем та ТОВ «ДАММАРА» був складений Акт виконаних робіт №1 за липень 2014 року від 11.07.2014 року. У зв'язку із прийняттям виконаних будівельних робіт за Актом виконаних робіт №1 за липень 2014 року від 11.07.2014 року, у відповідності до вимог Податкового кодексу України, ТОВ «ДАММАРА» виписало позивачу податкову накладну №222 від 11.07.2014 року. Також, зазначена податкова накладна у відповідності до вимог чинного законодавства була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за липень 2014 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за липень 2014 року. 14.08.2014 року, позивач перерахував на поточний рахунок ТОВ «ДАММАРА» за платіжним дорученням №141 від 14.08.2014 року, №145 від 18.08.2014 року, №148 від 22.08.2014 року грошові кошти на виконання взятих на себе зобов'язань.

Також, на виконання умов вищезазначеного Договору, ТОВ «ДАММАРА» були виконані роботи з обслуговування внутрішніх систем холодного та гарячого водопостачання, систем електропостачання, кондиціювання та вентиляції на об'єкті будівництва за адресою: м. Одеса, вул. Польський узвіз, 11, БЦ «Морський», 8 поверх. За результатами виконання зазначених будівельних робіт, між позивачем та ТОВ «ДАММАРА» був складений Акт виконаних робіт №2 за липень 2014 року від 24.07.2014 року. У зв'язку із прийняттям виконаних будівельних робіт за Актом виконаних робіт №2 липень 2014 року від 24.07.2014 року (настання «першої події»), у відповідності до вимог Податкового кодексу України, ТОВ «ДАММАРА» виписало позивачу податкову накладну 244 від 24.07.2014 року. Також, зазначена податкова накладна у відповідності до вимог чинного законодавства була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за липень 2014 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за липень 2014 року. 22.08.2014 року позивач перерахував на поточний рахунок ТОВ «ДАММАРА» за платіжним дорученням №148 від 22.08.2014 року, №153 від 27.08.2014 року грошові кошти на виконання взятих на себе зобов'язань.

Також, на виконання умов вищезазначеного Договору, ТОВ «ДАММАРА» були виконані роботи з обслуговування внутрішніх систем холодного та гарячого водопостачання, систем електропостачання, кондиціювання та вентиляції на об'єкті будівництва за адресою: м. Одеса, вул. Польський узвіз, 11, БЦ «Морський», 8 поверх. За результатами виконання зазначених будівельних робіт, між позивачем та ТОВ «ДАММАРА» був складений Акт виконаних робіт №3 за серпень 2014 року від 01.09.2014 року. У зв'язку із прийняттям виконаних будівельних робіт за Актом виконаних робіт №3 за серпень 2014 року від 01.09.2014 року (настання «першої події»), у відповідності до вимог Податкового кодексу України, ТОВ «ДАММАРА» виписало позивачу податкову накладну №1 від 01.09.2014 року. Зазначена податкова накладна у відповідності до вимог чинного законодавства була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за вересень 2014 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за вересень 2014 року. 03.09.2014 року позивач перерахував на поточний рахунок ТОВ «ДАММАРА» за платіжним дорученням №159 від 03.09.2014 року грошові кошти на виконання взятих на себе зобов'язань.

Також, на виконання умов зазначеного Договору, ТОВ «ДАММАРА» були виконані роботи з улаштування монолітних залізобетонних підпільних каналів на об'єкті будівництва Пасажирський термінальний комплекс Міжнародного аеропорту Одеса. За результатами виконання зазначених будівельних робіт, між Позивачем та ТОВ «ДАММАРА» був складений Акт виконаних робіт №4 за вересень 2014 року від 02.09.2014 року. У зв'язку із прийняттям виконаних будівельних робіт за Актом виконаних робіт №4 за вересень 2014 року від 02.09.2014 року (настання «першої події»), у відповідності до вимог Податкового кодексу України, ТОВ «ДАММАРА» виписало позивачу податкову накладну №21 від 02.09.2014 року. Зазначена податкова накладна у відповідності до вимог чинного законодавства була зареєстрована Позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за вересень 2014 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за вересень 2014 року. 03.09.2014 року позивач перерахував на поточний рахунок ТОВ «ДАММАРА» за платіжним дорученням №159 від 03.09.2014 року грошові кошти на виконання взятих на себе зобов'язань.

На виконання умов вищезазначеного Договору, ТОВ «ДАММАРА» були виконані з виготовлення армокаркасів ростверків, виготовлення фундаментних плит з тяжкого залізобетону, гідроізоляція стін, зборка та розборка модульної опалубки для виготовлення (улаштування монолітних залізобетонних каркасів) на об'єкті будівництва Пасажирський термінальний комплекс Міжнародного аеропорту Одеса. За результатами виконання зазначених будівельних робіт, між позивачем та ТОВ «ДАММАРА» був складений Акт виконаних робіт №5 за вересень 2014 року від 03.09.2014 року. У зв'язку із прийняттям виконаних будівельних робіт за Актом виконаних робіт №5 за вересень 2014 року від 03.09.2014 року (настання «першої події»), у відповідності до вимог Податкового кодексу України, ТОВ «ДАММАРА» виписало позивачу податкову накладну 3638 від 03.09.2014 року. Зазначена податкова накладна у відповідності до вимог чинного законодавства була зареєстрована Позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за вересень 2014 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за вересень 2014 року. 03.09.2014 року позивач перерахував на поточний рахунок ТОВ «ДАММАРА» за платіжним дорученням №159 від 03.09.2014 року грошові кошти на виконання взятих на себе зобов'язань.

На виконання умов зазначеного Договору, ТОВ «ДАММАРА» були виконані роботи з виготовлення армокаркасів ростверків, виготовлення фундаментних плит з тяжкого залізобетону, гідроізоляція стін, зборка та розборка модульної опалубки для виготовлення (улаштування монолітних залізобетонних каркасів) на об'єкті будівництва Пасажирський термінальний комплекс Міжнародного аеропорту Одеса. За результатами виконання зазначених будівельних робіт, між позивачем та ТОВ «ДАММАРА» був складений Акт виконаних робіт №6 за вересень 2014 року від 08.09.2014 року. У зв'язку із прийняттям виконаних будівельних робіт за Актом виконаних робіт №6 за вересень 2014 року від 08.09.2014 року (настання «першої події»), у відповідності до вимог Податкового кодексу України, ТОВ «ДАММАРА» виписало позивачу податкову накладну №78 від 08.09.2014 року. Зазначена податкова накладна у відповідності до вимог чинного законодавства була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за вересень 2014 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за вересень 2014 року. 08.09.2014 року позивач перерахував на поточний рахунок ТОВ «ДАММАРА» за платіжним дорученням №168 від 08.09.2014 року, №2 від 08.09.2014 року грошові кошти на виконання взятих на себе зобов'язань.

На виконання умов зазначеного Договору, ТОВ «ДАММАРА» були виконані роботи з обслуговування внутрішніх систем холодного та гарячого водопостачання, систем електропостачання, кондиціювання та вентиляції на об'єкті будівництва за адресою: м. Одеса, вул. Польський узвіз, 11, БЦ «Морський», 8 поверх. За результатами виконання зазначених будівельних робіт, між позивачем та ТОВ «ДАММАРА» був складений Акт виконаних робіт №7 за вересень 2014 року від 09.09.2014 року. У зв'язку із прийняттям виконаних будівельних робіт за Актом виконаних робіт №7 за вересень 2014 року від 09.09.2014 року (настання «першої події»), у відповідності до вимог Податкового кодексу України, ТОВ «ДАММАРА» виписало позивачу податкову накладну №79 від 09.09.2014 року. Зазначена податкова накладна у відповідності до вимог чинного законодавства була зареєстрована Позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за вересень 2014 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за вересень 2014 року. 09.09.2014 року позивач перерахував на поточний рахунок ТОВ «ДАММАРА» за платіжним дорученням №3 від 09.09.2014 року грошові кошти на виконання взятих на себе зобов'язань.

На виконання умов зазначеного Договору, ТОВ «ДАММАРА» були виконані роботи з виготовлення армокаркасів ростверків, виготовлення фундаментних плит з тяжкого залізобетону, гідроізоляція стін, зборка та розборка модульної опалубки для виготовлення улаштування монолітних залізобетонних каркасів) на об'єкті будівництва Пасажирський термінальний комплекс Міжнародного аеропорту Одеса. За результатами виконання зазначених будівельних робіт, між позивачем та ТОВ «ДАММАРА» був складений Акт виконаних робіт №8 за вересень 2014 року від 11.09.2014 року. У зв'язку із прийняттям виконаних будівельних робіт за Актом виконаних робіт №8 за вересень 2014 року від 11.09.2014 року (настання «першої події»), у відповідності до вимог Податкового кодексу України, ТОВ «ДАММАРА» виписало позивачу Податкову накладну № 90 від 11.09.2014 року. Зазначена податкова накладна у відповідності до вимог чинного законодавства була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за вересень 2014 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за вересень 2014 року. 11.09.2014 року позивач перерахував на поточний рахунок ТОВ «ДАММАРА» за / платіжним дорученням №169 від 11.09.2014 року грошові кошти на виконання взятих на себе зобов'язань.

На виконання умов зазначеного Договору, ТОВ «ДАММАРА» були виконані роботи з виготовлення армокаркасів ростверків, виготовлення фундаментних плит з тяжкого залізобетону, гідроізоляція стін, зборка та розборка модульної опалубки для виготовлення (улаштування монолітних залізобетонних каркасів) на об'єкті будівництва Пасажирський термінальний комплекс Міжнародного аеропорту Одеса. За результатами виконання зазначених будівельних робіт, між позивачем та ТОВ «ДАММАРА» був складений Акт виконаних робіт №9 за вересень 2014 року від 30.09.2014 року. У зв'язку із прийняттям виконаних будівельних робіт за Актом виконаних робіт №9 за вересень 2014 року від 30.09.2014 року (настання «першої події»), у відповідності до вимог Податкового кодексу України, ТОВ «ДАММАРА» виписало позивачу податкову накладну №252 від 30.09.2014 року. Зазначена податкова накладна у відповідності до вимог чинного законодавства була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за вересень 2014 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за вересень 2014 року. 30.09.2014 року позивач перерахував на поточний рахунок ТОВ «ДАММАРА» за платіжним дорученням №176 від 30.09.2014 року, №43 від 07.10.2014 року грошові кошти на виконання взятих на себе зобов'язань.

На виконання умов зазначеного Договору, ТОВ «ДАММАРА» були виконані роботи з виготовлення армокаркасів ростверків, виготовлення фундаментних плит з тяжкого залізобетону, гідроізоляція стін, зборка та розборка модульної опалубки для виготовлення (улаштування монолітних залізобетонних каркасів) на об'єкті будівництва Пасажирський термінальний комплекс Міжнародного аеропорту Одеса. За результатами виконання зазначених будівельних робіт, між позивачем та ТОВ «ДАММАРА» був складений Акт виконаних робіт №10 за жовтень 2014 року від 08.10.2014 року. У зв'язку із прийняттям виконаних будівельних робіт за Актом виконаних робіт №10 за жовтень 2014 року від 08.10.2014 року (настання «першої події»), у відповідності до вимог Податкового кодексу України, ТОВ «ДАММАРА» виписало позивачу податкову накладну №128 від 08.10.2014 року. Зазначена податкова накладна у відповідності до вимог чинного законодавства була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за жовтень 2014 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за жовтень 2014 року. 08.10.2014 року позивач перерахував на поточний рахунок ТОВ «ДАММАРА» за платіжним дорученням №44 від 08.10.2014 року грошові кошти на виконання взятих на себе зобов'язань.

На виконання умов зазначеного Договору, ТОВ «ДАММАРА» були виконані роботи з виготовлення армокаркасів ростверків, виготовлення фундаментних плит з тяжкого залізобетону, гідроізоляція стін, зборка та розборка модульної опалубки для виготовлення улаштування монолітних залізобетонних каркасів) на об'єкті будівництва Пасажирський термінальний комплекс Міжнародного аеропорту Одеса. За результатами виконання зазначених будівельних робіт, між позивачем та ТОВ «ДАММАРА» був складений Акт виконаних робіт №11 за жовтень 2014 року від 30.10.2014 року. У зв'язку із прийняттям виконаних будівельних робіт за Актом виконаних робіт №11 за жовтень 2014 року від 30.10.2014 року (настання «першої події»), у відповідності до вимог Додаткового кодексу України, ТОВ «ДАММАРА» виписало позивачу податкову накладну №559 від 30.10.2014 року. Зазначена податкова накладна у відповідності до вимог чинного законодавства була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за жовтень 2014 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за жовтень 2014 року. 03.11.2014 року позивач перерахував на поточний рахунок ТОВ «ДАММАРА» за платіжним дорученням №184 від 03.11.2014 року грошові кошти на виконання взятих на себе зобов'язань.

10 листопада 2014 року, між позивачем та ТОВ «ДАММАРА» було укладено Додаткову угоду №1 до Договору підряду №19/06/2014 від 19.06.2014 року, за умовами якої ТОВ «ДАММАРА» взяло на себе додаткові зобов'язання по виконанню будівельно-монтажних робіт по заміні силової мережі в парадних №3 та №4, заміні силових автоматів у центральному ЩС - будинку №30 по вул. Генерала Петрова у м. Одесі на замовлення ЖБК «Китобой-5».

На виконання умов зазначеного Договору з урахуванням укладеної додаткової угоди №1 до нього, ТОВ «ДАММАРА» були виконані роботи по заміні силової мережі в парадних №3 та №4, заміні силових автоматів у центральному ЩС будинку №30 по вул. Генерала Петрова у м. Одесі. За результатами виконання зазначених будівельних робіт, між позивачем та ТОВ «ДАММАРА» був складений Акт виконаних робіт №12 за листопад 2014 року. У зв'язку із прийняттям виконаних будівельних робіт за Актом виконаних робіт №12 за листопад 2014 року від 28.11.2014 року (настання «першої події»), у відповідності до вимог Податкового кодексу України, ТОВ «ДАММАРА» виписало позивачу податкову накладну №242 від 28.11.2014 року. Зазначена податкова накладна у відповідності до вимог чинного законодавства була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за грудень 2014 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за грудень 2014 року. 28.11.2014 року, позивач перерахував на поточний рахунок ТОВ «ДАММАРА» за платіжним дорученням №206 від 28.11.2014 року, №226 від 17.12.2014 року, №11 від 17.02.2015 року грошові кошти на виконання взятих на себе зобов'язань.

Будівельні роботи з улаштування монолітних залізобетонних підпільних каналів на об'єкті будівництва Пасажирський термінальний комплекс Міжнародного аеропорту Одеса, виконані ТОВ «ДАММАРА» замовлялися позивачем з метою виконання своїх зобов'язань перед ТОВ «ПРОДЖЕКТІ-КА». Роботи були передані ТОВ «ПРОДЖЕКТІ-КА» » за Актом №2 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014 року (КБ-2в) від 30.07.2014 року на суму із відповідною довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2014 року від 30.07.2014 року; за Актом №4 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2014 року (КБ-2в) від 30.09.2014 року із відповідною довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2014 року від 30.09.2014 року; за Актом №5 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014 року (КБ-2в) від 28.11.2014 року на суму 891 377,14 грн. із відповідною довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2014 року від 28.11.2014 року.

Будівельні роботи з обслуговування внутрішніх систем холодного та гарячого водопостачання, систем електропостачання, кондиціювання та вентиляції на об'єкті будівництва за адресою: м. Одеса, вул. Польський узвіз, 11, БЦ «Морський», 8 поверх, виконані ТОВ «ДАММАРА» замовлялися позивачем з метою виконання своїх зобов'язань перед ТОВ «ОДЕСЕНЕРГОБУД». Дані роботи були передані ТОВ «ОДЕСЕНЕРГОБУД» за Актом виконаних робіт за липень 2014 року №01/07 від 29.07.2014 року; за Актом виконаних робіт за серпень 2014 року №02 від 27.08.2014 року; за Актом виконаних робіт за вересень 2014 року №03 від 30.09.2014 року.

Будівельні роботи по виконанню будівельно-монтажних робіт по заміні силової мережі в парадних №3 та №4, заміні силових автоматів у центральному І_ЦС будинку №30 по вул. Генерала Петрова у м. Одесі, виконані ТОВ «ДАММАРА» згідно Акту виконаних робіт № 12 за листопад 2014 року від 28.11.2014 року, замовлялися позивачем з метою виконання своїх зобов'язань перед ЖБК «КИТОБОИ-5» і були передані останньому за Актом виконаних робіт №2 від 24.12.2014 року.

На підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «ДАММАРА» за вищезазначеним договором позивачем до перевірки та до суду були надані наступні первинні документи: договір підряду та Додаткова угода, акти виконаних робіт, платіжні доручення, податкові накладні, акти приймання виконаних будівельних робіт, довідки про вартість виконаних будівельних робіт, податкові накладні, реєстри виданих та отриманих податкових накладних за липень, вересень, жовтень, грудень 2014 року, банківську виписку (а.с. 251-254 том 1, 1-58 том 2).

10.06.2014 року між ТОВ «АВВА Україна» було укладено Договір №10/06 від 10.06.2014 року, за умовами якого ТОВ «АВВА Україна» взяло на себе зобов'язання передати у власність позивача будівельні матеріали, а позивач зобов'язався їх прийняти та сплатити їх вартість. 10 вересня 2014 року, за видатковою накладною №РН-184 від 10.09.2014 року, ТОВ «АВВА Україна» поставило позивачу будівельні матеріали. Дані матеріали були перевезені зі складу ТОВ «АВВА Україна» на склад позивача за товарно-транспортною накладною №01792 від 10.09.2014 року. У зв'язку із здійсненням поставки будівельних матеріалів ТОВ «АВВА Україна» виписало позивачу податкову накладну №184 від 10.09.2014 року, що була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за вересень 2014 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за вересень 2014 року. Позивач перерахував на поточний рахунок ТОВ «АВВА Україна» за платіжним дорученням №9 від 12.09.2014 року грошові кошти на виконання взятих на себе зобов'язань. Даний товар був проданий позивачем за видатковою накладною №РН-0000020 від 10.09.2014 року.

15 вересня 2014 року, за видатковою накладною №РН-256 від 15.09.2014 року, ТОВ «АВВА Україна» поставило позивачу будівельні матеріали, які були перевезені за товарно-транспортною накладною №01799 від 15.09.2014 року. ТОВ «АВВА Україна» виписало позивачу податкову накладну №256 від 15.09.2014 року, що була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за вересень 2014 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за вересень 2014 року. 15.09.2014 року позивач перерахував ТОВ «АВВА Україна» за платіжним дорученням №170 від 15.09.2014 року в повному обсязі грошові кошти в оплату за поставлені будівельні матеріали за видатковою накладною №РН-256 від 15.09.2014 року. Дані матеріали були реалізовані позивачем, згідно видаткової накладної № РН-0000022 від 18.09.2014 року, видаткової накладної № РН-0000023 від 30.09.2014 року.

25 вересня 2014 року, за видатковою накладною №РН-390 від 25.09.2014 року, ТОВ «АВВА Україна» поставило позивачу будівельні матеріали, що були перевезені на склад позивача за товарно-транспортною накладною №01810 від 25.09.2014 року. У зв'язку із здійсненням поставки будівельних матеріалів за видатковою накладною №РН- 390 від 25.09.2014 року, у відповідності до вимог Податкового кодексу України, ТОВ «АВВА Україна» виписало позивачу податкову накладну №390 від 25.09.2014 року, що була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за вересень 2014 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за вересень 2014 року. Позивач перерахував ТОВ «АВВА Україна» за платіжним дорученням №32 від 25.09.2014 року в повному обсязі грошові кошти в розмірі в оплату за поставлені будівельні матеріали за видатковою накладною №РН-390 від 25.09.2014 року. Матеріали, придбані у ТОВ «АВВА Україна» за видатковою накладною №РН- 575 від 30.09.2014 року були продані позивачем за видатковою накладною РН-0000024 від 30.09.2014 року за видатковою накладною № РН-0000024 від 30.09.2014 року, за видатковою накладною № РН-0000024 від 30.09.2014 року, за видатковою накладною № РН-0000024 від 30.09.2014 року, за видатковою накладною № РН-0000024 від 30.09.2014 року, за видатковою накладною № РН-0000024 від 30.09.2014 року, за видатковою накладною № РН-0000024 від 30.09.2014 року.

30 вересня 2014 року, за видатковою накладною №РН-575 від 30.09.2014 року, ТОВ «АВВА Україна» поставило позивачу будівельні матеріали, що були перевезені за товарно-транспортною накладною №01815 від 30.09.2014 року. Відповідно, ТОВ «АВВА Україна» виписало позивачу податкову накладну №575 від 30.09.2014 року, що була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за вересень 2014 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за вересень 2014 року. Позивач перерахував ТОВ «АВВА Україна» за платіжним дорученням №39 від 06.10.2014 року в повному обсязі грошові кошти за поставлені будівельні матеріали за видатковою накладною №575 від 30.09.2014 року. Товари, придбані у ТОВ «АВВА Україна» за видатковою накладною №РН-575 від 30.09.2014 року були продані за видатковою накладною № РН-0000024 від 30.09.2014 року.

09 жовтня 2014 року за видатковою накладною №РН-156 від 09.10.2014 року, ТОВ «АВВА Україна» поставило позивачу будівельні матеріали, що були перевезені за товарно-транспортною накладною №018272 від 09.10.2014 року. Відповідно, ТОВ «АВВА Україна» виписало позивачу податкову накладну №156 від 09.10.2014 року, що була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за жовтень 2014 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за жовтень 2014 року. Позивач перерахував ТОВ «АВВА Україна» за платіжним дорученням №45 від 09.10.2014 року в повному обсязі грошові кошти в оплату за поставлені будівельні матеріали за видатковою накладною №РН-156 від 09.10.2014 року. Товари, придбані у ТОВ «АВВА Україна» за видатковою накладною №РН- 156 від 09.10.2014 року були продані за видатковою накладною РН-0000031 від 13.10.2014 року.

09 жовтня 2014 року, за видатковою накладною №РН-176 від 10.10.2014 року, ТОВ «АВВА Україна» поставило позивачу будівельні матеріали, що були перевезені за товарно-транспортною накладною №01829 від 10.10.2014 року. Відповідно, ТОВ «АВВА Україна» виписало позивачу податкову накладну №176 від 10.10.2014 року, що була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за жовтень 2014 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за жовтень 2014 року. Позивач перерахував на поточний рахунок ТОВ «АВВА Україна» за платіжним дорученням №196 від 18.12.2013 року, №201 від 21.11.2014 року, №202 від 21.11.2014 року, №208 від 28.11.2014 року, грошові кошти на виконання взятих на себе зобов'язань. Товари, придбані у ТОВ «АВВА Україна» за видатковою накладною №РН-176 від 10.10.2014 року були продані за видатковою накладною № РН-0000039 від 09.12.2014 року, № РН-0000029 від 13.10.2014 року, № РН-0000044 від 24.12.2014 року, № РН-0000010 від 24.03.2015 року.

09 жовтня 2014 року, за видатковою накладною №РН-196 від 11.10.2014 року, ТОВ «АВВА Україна» поставило позивачу будівельні матеріали, що були доставлені за товарно-транспортною накладною №01832 від 11.10.2014 року. Відповідно, ТОВ «АВВА Україна» виписало позивачу податкову накладну №196 від 11.10.2014 року, яка була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за жовтень 2014 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за жовтень 2014 року. Позивач перерахував на поточний рахунок ТОВ «АВВА Україна» за платіжним дорученням №208 від 28.11.2014 року, №211 від 04.12.2014 року, №214 від 08.12.2014 року, грошові кошти на виконання взятих на себе обов'язків. Товари, придбані у ТОВ «АВВА Україна» за видатковою накладною №РН-196 від 11.10.2014 року були продані за видатковою накладною РН-0000030 від 11.10.2014 року.

На підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «АВВА Україна» за вищезазначеним договором позивачем до перевірки та до суду були надані наступні первинні документи: договір, видаткові накладні товарно-транспортні накладні, податкові накладні, платіжні доручення, реєстри виданих та отриманих податкових накладних за вересень, жовтень 2014 року, банківську виписку (а.с. 59-103 том 2).

Між ТОВ «ЛЕГІТАЙМ - ГРІН» було укладено Договір №03/11 від 03.11.2014 року, за умовами якого ТОВ «ЛЕГІТАЙМ - ГРІН» взяло на себе зобов'язання передати у власність позивача двері броньовані у кількості 8 одиниць вартістю 17280 грн., двері металеві у кількості 3 одиниці вартістю 3 060,00 грн. та двері міжкімнатні у кількості 11 одиниць вартістю 3 960,00 грн., а Позивач зобов'язався їх прийняти та сплатити їх вартість.

05.11.2014 року за видатковою накладною №РН-5115 від 05.11.2014 року, ТОВ «ЛЕГІТАЙМ - ГРІН» поставило позивачу будівельні матеріали, що були поставлені за товарно-транспортною накладною №01859 від 05.11.2014 року. Відповідно, ТОВ «ЛЕГІТАЙМ - ГРІН» виписало позивачу податкову накладну №5115 від 05.11.2014 року, що була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за листопад 2014 ржу та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за листопад 2014 року. Позивач перерахував на поточний рахунок ТОВ «ЛЕГІТАЙМ - ГРІН» за платіжним врученням №227 від 17.12.2013 року, №236 від 23.12.2014 року грошові кошти на виконання взятих на себе зобов'язань. Товари, придбані у ТОВ «ЛЕГІТАЙМ - ГРІН» за видатковою накладною № РН-5115 від 05.11.2014 року були продані за видатковою накладною №РН-0000033 від 07.11.2014 року, № РН-0000033 від 07.11.2014 року, №РН-0000034 від 10.11.2014 року.

Між ТОВ «ЛЕГІТАЙМ - ГРІН» було укладено Договір поставки №012/11 від 12.11.2014 року, за умовами якого ТОВ «ЛЕГІТАЙМ - ГРІН» взяло на себе зобов'язання передати у власність позивача товари згідно Специфікацій, а позивач зобов'язався їх прийняти та сплатити їх вартість.

18.11.2014 року між позивачем та ТОВ «ЛЕГІТАИМ - ГРІН» було підписано Специфікацію №1 до Договору №012/11 від 12.11.2014 року, відповідно до якої ТОВ «ЛЕГІТАЙМ - ГРІН» 12.11.2014 року та 18.11.2014 року, за Актом приймання - передачі №1 від 12.11.2014 року та видатковою накладною №РН-18115 від 18.11.2014 року, ТОВ «ЛЕГІТАЙМ - ГРІН» поставило позивачу будівельні матеріали, що були поставлені за товарно-транспортними накладними №01877 від 12.11.2014 року та №01861 від 18.11.2014 року. Відповідно, ТОВ «ЛЕГІТАЙМ - ГРІН» виписало позивачу податкову накладну №18115 від 18.11.2014 року, що була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за листопад 2014 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за листопад 2014 року. Позивач перерахував на поточний рахунок ТОВ «ЛЕГІТАЙМ - ГРІН» за платіжним дорученням №236 від 23.12.2014 року, №242 від 29.12.2014 року грошові кошти на виконання взятих на себе зобов'язань. Товари, придбані у ТОВ «ЛЕГІТАЙМ - ГРІН» за видатковою накладною №РН-18115 від 18.11.2014 року були продані за видатковою накладною №РН- 0000032 від 12.11.2014 року, №РН-0000036 від 21.11.2014 року.

01.12.2014 року між позивачем та ТОВ «ЛЕГІТАЙМ - ГРІН» було підписано Специфікацію №2 до Договору №012/11 від 12.11.2014 року, відповідно до якої ТОВ «ЛЕГІТАЙМ ГРІН» взяло на себе зобов'язання поставити позивачу будівельні матеріали.

За видатковою накладною №РН-8126 від 08.12.2014 року, ТОВ «ЛЕГІТАЙМ - ГРІН» поставило позивачу будівельні матеріали, що були привезені за товарно-транспортною накладною №01891 від 08.12.2014 року. Відповідно, ТОВ «ЛЕГІТАЙМ ГРІН» виписало позивачу податкову накладну №8126 від 08.12.2014 року, що була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за грудень 2014 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за грудень 2014 року. Позивач перерахував на поточний рахунок ТОВ «ЛЕГІТАЙМ - ГРІН» за платіжним дорученням №2 від 30.01.2015 року, №14 від 24.02.2015 року грошові кошти за переданий товар. Товар, придбані у ТОВ «ЛЕГІТАЙМ - ГРІН» за видатковою накладною №РН-18115 від 18.11.2014 року були продані за видатковою накладною №РН-0000048 від 26.12.2014 року, №РН-0000042 від 09.12.2014 року, №РН-0000047 від 25.12.2014 року.

На підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «ЛЕГІТАЙМ - ГРІН» за вищезазначеними договорами позивачем до перевірки та до суду були надані наступні первинні документи: договори, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, специфікації, податкові накладні, платіжні доручення, реєстри виданих та отриманих податкових накладних за листопад, грудень 2014 року, акт прийому-передачі (а.с. 104-138 том 2).

12 січня 2015 року між позивачем та ТОВ «ОСТ ПЛЮС» було укладено Договір поставки №3 від 12.01.2015 року, за умовами якого ТОВ «ОСТ ПЛЮС» взяло на себе зобов'язання передати у власність позивача продукцію з металопрокату, а позивач зобов'язався їх прийняти та сплатити їх вартість.

16.02.2015 року між позивачем та ТОВ «ОСТ ПЛЮС» було підписано Специфікацію №1 до Договору поставки №3 від 12.01.2015 року, відповідно до якої ТОВ «ОСТ ПЛЮС» взяло на себе зобов'язання поставити позивачу металопродукцію. 24.02.2015 року за видатковою накладною №ВН-0002445 від 24.02.2015 року. ТОВ «ОСТ ПЛЮС» поставило позивачу металопрокат, що була поставлена на склад позивача за товарно-транспортною накладною №01875 від 24.02.2015 року. ТОВ «ОСТ ПЛЮС» виписало позивачу податкову накладну №2445 від 24.02.2015 року, що була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за лютий 2015 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за лютий 2015 року. Товари, придбані у ТОВ «ОСТ ПЛЮС» за видатковою накладною №ВН- 0002445 від 24.02.2015 року були продані за видатковою накладною №РН-0006 від 17.02.2015 року, №РН-0000004 від 27.02.2015 року.

На підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «ОСТ ПЛЮС» за вищезазначеним договором позивачем до перевірки та до суду були надані наступні первинні документи: договір поставки, специфікація, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, податкові накладні, реєстр виданих та отриманих податкових накладних за лютий 2015 року (а.с. 139-152 том 2).

04 березня 2015 року між позивачем та ТОВ «НВО «СТРОЙБЕТОН» було укладено Договір №78/03 від 04.03.2015 року, за умовами якого ТОВ «НВО «СТРОЙБЕТОН» взяло на себе зобов'язання передати у власність позивача будівельні матеріали, а позивач зобов'язався їх прийняти та сплатити їх вартість.

13.03.2015 року за видатковою накладною №ВН-0000009 від 12.03.2015 року, ТОВ «НВО «СТРОЙБЕТОН» поставило позивачу будівельні матеріали, що були поставлені на склад позивача. ТОВ «НТО «СТРОЙБЕТОН» виписало позивачу податкову накладну №1 від 12.03.2015 року, що була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за березень 2015 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за березень 2015 року. Позивач перерахував на поточний рахунок ТОВ «НТО «СТРОЙБЕТОН» за платіжним дорученням №35 від 12.03.2015 року грошові кошти. Товари, придбані у ТОВ «НТО «СТРОЙБЕТОН» за видатковою накладною №ВН-0000009 від 12.03.2015 року були продані за видатковою накладною №РН-0000007 від 16.03.2015 року.

На підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «НВО «СТРОЙБЕТОН» за вищезазначеним договором позивачем до перевірки та до суду були надані наступні первинні документи: договір, видаткові накладні, податкова накладна, платіжне доручення, реєстр виданих та отриманих податкових накладних за березень 2015 року (а.с. 153-164 том 2).

02 березня 2015 року, між позивачем та ТОВ «УКРХЛІББУД 1» був укладений Договір №2015/3 від 02.03.2015 року, за умовами якого ТОВ «УКРХЛІББУД 1» взяло на себе зобов'язання виконати роботи з влаштування каналів вводу мереж пожежного водогону на об'єкті будівництва Пасажирський термінальний комплекс Міжнародного аеропорту «Одеса» на замовлення ТОВ «ЧОРНОМОРГІДРОБУД». 10.04.2015 року позивач перерахував на поточний рахунок ТОВ «УКРХЛІББУД 1» за платіжним дорученням №73 від 10.04.2014 року авансом грошові кошти. ТОВ «УКРХЛІББУД 1» виписало позивачу податкову накладну №1 від 10.04.2015 року, що була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за квітень 2015 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за квітень 2015 року. 27.04.2015 року позивач перерахував на поточний рахунок ТОВ «УКРХЛІББУД 1» за платіжним дорученням №77 від 27.04.2014 року грошові кошти. ТОВ «УКРХЛІББУД 1» виписало позивачу податкову накладну №2 від 27.04.2015 року, що була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за квітень 2015 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за квітень 2015 року.

На виконання умов зазначеного Договору, ТОВ «УКРХЛІББУД 1» були виконані роботи з улаштування підпільних каналів вводу мереж пожежного водопроводу на об'єкті будівництва Пасажирський термінальний комплекс Міжнародного аеропорту Одеса. За результатами виконання зазначених будівельних робіт, між позивачем та ТОВ «УКРХЛІББУД 1» був складений Акт №2/15 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2015 року від 27.04.2015 року за формою №КБ-2в із відповідною довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за квітень 2015 року від 27.04.2015 року за формою №КБ-3.

Будівельні роботи з влаштування каналів вводу мереж пожежного водогону на об'єкті будівництва Пасажирський термінальний комплекс Міжнародного аеропорту «Одеса», виконані ТОВ «УКРХЛІББУД 1» згідно Акту №2/15 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2015 року від 27.04.2015 року за формою №КБ-2в на загальну суму 93 000,00 грн. з відповідною Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за квітень 2015 року від 27.04.2015 року за формою №КБ-3, замовлялися позивачем з метою виконання своїх зобов'язань перед ТОВ «ЧОРНОМОРГІДРОБУД» та були передані останньому за Актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2015 року від 30.04.2015 року за формою №КБ-2в на загальну суму 698 874,00 грн. за відповідною Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за квітень 2015 року від 30.04.2015 року.

На підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «УКРХЛІББУД 1» за вищезазначеним договором позивачем до перевірки та до суду були надані наступні первинні документи: договір, податкова накладні, платіжні доручення, довідки про вартість виконаних будівельних робіт, акти приймання виконаних будівельних робіт, реєстр виданих та отриманих податкових накладних за квітень 2015 року (а.с. 165-186 том 2).

16 липня 2015 року, між позивачем та ТОВ «ЦЕНТРЛОГІСТІК ЛІМІТЕД» був укладений Договір №1607/15 від 16.07.2015 року, за умовами якого ТОВ «ЦЕНТРЛОГІСТІК ЛІМІТЕД» взяло на себе зобов'язання передати у власність позивача спеціальне обладнання - апарат високого тиску АР500/15М, а позивач взяв на себе зобов'язання сплатити ТОВ «ЦЕНТРЛОГІСТІК ЛІМІТЕД» вартість зазначеного обладнання в розмірі 47 000,00 грн. по факту поставки зазначеного товару.

16.07.2015 року за видатковою накладною №РН-000078 від 16.07.2015 року, ТОВ «ЦЕНТРЛОГІСТІК ЛІМІТЕД» поставило позивачу спеціальне обладнання. ТОВ «ЦЕНТРЛОГІСТІК ЛІМІТЕД» виписало позивачу податкову накладну №117 від 16.07.2015 року, що була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за липень 2015 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за липень 2015 року. Позивач перерахував на поточний рахунок ТОВ «ЦЕНТРЛОГІСТІК ЛІМІТЕД» за платіжним дорученням №138 від 24.07.2015 року грошові кошти. Товари, придбані у ТОВ «ЦЕНТРЛОГІСТІК ЛІМІТЕД» за видатковою накладною №РН-000078 від 16.07.2015 року були продані за видатковою накладною №РН-0000027 від 17.07.2015 року.

На підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «ЦЕНТРЛОГІСТІК ЛІМІТЕД» за вищезазначеним договором позивачем до перевірки та до суду були надані наступні первинні документи: договір, видаткові накладні, податкові накладні, платіжне доручення, реєстр виданих та отриманих податкових накладних за липень 2015 року (а.с. 187-198 том 2).

31.08.2015 року за видатковою накладною №ВН-0000044 від 31.08.2015 року ТОВ «ЕЙСТАР» поставило позивачу будівельні матеріали. Відповідно ТОВ «ЕЙСТАР» виписало позивачу податкову накладну №44 від 31.08.2015 року, яка була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за серпень 2015 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за серпень 2015 року. Позивач перерахував на поточний рахунок ТОВ «ЕЙСТАР» за платіжним дорученням №194 від 16.09.2015 року грошові кошти. Товари, придбані у ТОВ «ЕЙСТАР» за видатковою накладною №ВН- 0000044 від 31.08.2015 року були продані за видатковою накладною №РН-0000044 від 11.09.2015 року.

На підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «ЕЙСТАР» позивачем до перевірки та до суду були надані наступні первинні документи: видаткові накладні, податкові накладні, платіжне доручення, реєстр виданих та отриманих податкових накладних за серпень 2015 року (а.с. 199-209 том 2).

21 жовтня 2015 року між позивачем та ПП «ОМЕГА МІТАЛ» був укладений Договір №ДГ-0000158 від 21.10.2015 року, за умовами якого ПП «ОМЕГА МІТАЛ» взяло на себе зобов'язання в порядку та на умовах зазначеного Договору передавати у власність позивача металопродукцію, а позивач взяв на себе зобов'язання сплатити її вартість.

23.10.2015 року позивач перерахував на поточний рахунок ПП «ОМЕГА МІТАЛ» за платіжним дорученням №239 від 22.10.2015 року авансом грошові кошти. ПП «ОМЕГА МІТАЛ» виписало позивачу податкову накладну №120 від 23.10.2015 року, що була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за жовтень 2015 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за жовтень 2015 року.

26.10.2015 року за видатковою накладною №РН-0005457 від 26.10.2015 року, ПП «ОМЕГА МІТАЛ» поставило позивачу металопрокат, що була поставлена за товарно-транспортною накладною №00760 від 26.10.2015 року. Товари, придбані у ПП «ОМЕГА МІТАЛ» за видатковою накладною №РН-0005457 від 26.10.2015 року були продані за видатковою накладною №РН-0000016 від 25.05.2016 року, №РН-0000027 від 30.06.2016 року, №РН-0000027 від 30.06.2016 року, №РН-0000038 від 09.09.2016 року, №РН-0000007 від 21.04.2016 року, №РН-0000074 від 07.12.2015 року, №РН-0000015 від 23.05.2016 року, за видатковою накладною №РН-0000038 від 09.09.2016 року, №РН-0000027 від 30.06.2016 року, №РН- 0000032 від 27.07.2016 року, №РН-0000033 від 18.08.2016 року, №РН-0000015 від 23.05.2016 року, №РН-0000033 від 18.08.2016 року, №РН-0000038 від 09.09.2016 року, №РН- 0000077 від 16.12.2015 року, №РН- 0000074 від 07.12.2015 року, №РН-0000007 від 21.04.2016 року, №РН-0000016 від 25.05.2016 року, №РН-0000033 від 18.08.2016 року. Позивач перерахував на поточний рахунок ПП «ОМЕГА МІТАЛ» за платіжним дорученням №271 від 30.11.2015 року авансом, ПП «ОМЕГА МІТАЛ» виписало позивачу податкову накладну №163 від 30.11.2015 року, що була зареєстрована позивачем у Реєстрі отриманих податкових накладних за листопад 2015 року та включена до Додатку №5 до податкової декларації з ПДВ за листопад 2015 року.

30.11.2015 року, за видатковою накладною №РН-0005738 від 30.11.2015 року, ПП «ОМЕГА МІТАЛ» поставило позивачу металопрокат, що були поставлені на склад позивача за товарно-транспортною накладною №01908 від 30.11.2015 року. Товари, придбані у ПП «ОМЕГА МІТАЛ» за видатковою накладною №РН-0005497 від 29.10.2015 року були продані за видатковою накладною №РН-0000016 від 25.05.2016 року.

На підтвердження реальності господарських операцій з «ОМЕГА МІТАЛ» позивачем до перевірки та до суду були надані наступні первинні документи: договір, видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення, акти списання, товарно-транспортні накладні, інвентаризаційні описи, реєстри виданих та отриманих податкових накладних за жовтень, листопад, грудень 2015 року (а.с. 210-250 том 1-8 том 3).

При цьому, судом встановлено, що фінансово-господарські операції, що проводилися ПП «Фірма Грат» мають відношення до статутної діяльності підприємства та відображені в переліку видів діяльності у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців України.

Товари, роботи та послуги, що отримані позивачем від вищевказаних контрагентів, використовувалися у подальшій господарській діяльності ПП «Фірма Грат», а також були у наступному реалізовані зокрема ТОВ «Інтерія ЛТД», ТОВ «Укрхліббуд 1», ТОВ «Вален и К», ТДВ «БЕТОНЕКС», ПП «Спецбуд», ТОВ «Завод елеваторного обладнання», ПП «К-2 Сервіс», ТОВ «Даніком груп», ТОВ «ОДЕСЕНЕРГОБУД», ТОВ «Проджекті-Ка», ТОВ «Мостол», ТОВ «Чорноморгідробуд» тощо, що повністю відображено в бухгалтерському та податковому обліках та підтверджується належним чином оформленими первинними документами, до яких перевіряючи не висловили жодних зауважень.

Також судом встановлено, що на момент існування вказаних правовідносин позивача з ТОВ «Левиском», ТОВ «Південьгрупп», ТОВ «Адіс-строй», ТОВ «Авесбуд», ТОВ «Інста-торг», ТОВ «Даммара», ТОВ «Авва Україна», ТОВ «Легітайм-Грін», ТОВ «Ост Плюс», ТОВ «НВО Стройбетон», ТОВ «Укрхліббуд 1», ТОВ «Ейстар», ПП «Омега Мітал», кожен із перерахованих контрагентів був зареєстрований як юридична особа у встановленому законом порядку, що

підтверджується відповідними витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб,

фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, під час проведення перевірки позивачем були надані всі належним чином оформлені та складені первинні бухгалтерські документи, які підтверджують реальність господарських відносин ПП «Фірма Грат» з ТОВ «Левиском», ТОВ «Південьгрупп», ТОВ «Адіс-строй», ТОВ «Авесбуд», ТОВ «Інста-торг», ТОВ «Даммара», ТОВ «Авва Україна», ТОВ «Легітайм-Грін», ТОВ «Ост Плюс», ТОВ «НВО Стройбетон», ТОВ «Укрхліббуд 1», ТОВ «Ейстар», ПП «Омега Мітал» за перевіряємий період.

Всі суми податку на додану вартість, включені ПП «Фірма Грат» до податкового кредиту періоду, що перевірявся, підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними.

В акті перевірки відсутні будь-які зауваження перевіряючих до наданих документів.

Разом з тим, як вбачається з акту перевірки, перевіряючі дійшли висновку про неправомірне формування позивачем податкового кредиту на загальну суму 637 261 грн. із сум коштів, сплачених за господарськими операціями з наступними постачальниками товарів та послуг: ТОВ «Левиском», ТОВ «Південьгрупп», ТОВ «Адіс-строй», ТОВ «Авесбуд», ТОВ «Інста-торг», ТОВ «Даммара», ТОВ «Авва Україна», ТОВ «Легітайм-Грін», ТОВ «Ост Плюс», ТОВ «НВО Стройбетон», ТОВ «Укрхліббуд 1», ТОВ «Ейстар», ПП «Омега Мітал», оскільки реальність вчинених господарських операцій, за якими видані податкові накладні, не підтверджена документально зустрічними звірками, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері.

Таким чином на підставі лише зазначеної у акті податкової інформації відносно контрагентів позивача (а.с. 18-223 том 4, 1-28 том 5), відповідач в даному акті перевірки дійшов висновку, що позивачем документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із даними контрагентами.

Суд зазначає, що в акті перевірки висновки про нереальність господарських відносин за укладеними ПП «Фірма Грат» з його контрагентами правочинами ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені посиланнями на будь-які первинні документи.

Недопустимість таких підходів до проведення перевірок платників податків визнано ДПА України та доведено до відома підпорядкованих підрозділів листом № 20289/7/16-1617 від 29.09.2010 року «Щодо підстав для визнання договорів нікчемними».

Жодних доказів про самостійне дослідження податковим органом обставин укладання договорів між ПП «Фірма Грат» з усіма вищезазначеними контрагентами, предметів даних правочинів, змісту прав та обов'язків сторін за ними, повноважень фізичних осіб, які від імені суб'єктів господарювання укладали ці правочини, обізнаності суб'єктів господарювання щодо обставин діяльності один одного, дійсних намірів сторін правочину, наявності чи відсутності розумних економічних чинників на укладання правочинів, подальшого руху сплачених позивачем грошових коштів акт перевірки не містить. При цьому, надані позивачем в ході судового розгляду справи документи підтверджують дійсність всіх операцій і правильність податкового обліку ПП «Фірма Грат».

Такі посилання в обґрунтування висновків акту перевірки є неправомірними та побудовані лише на припущеннях. Суд зазначає, що оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Аналогічна правова позиція викладена в листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11.

Слід також зазначити, що висновки, викладені в акті перевірки, порушують закріплений в Конституції України принцип персональної відповідальності, відповідно до якого суб'єкт господарювання не може нести відповідальності за дії своїх контрагентів, а може бути притягнений до юридичної відповідальності лише за власні правопорушення.

Так, у разі, якщо контрагент ПП «Фірма Грат» не виконав свого зобов'язання зі сплати ПДВ, податку на прибуток до бюджету, настає відповідальність та відповідні негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ та віднесення витрат по взаємовідносинам з таким контрагентом до складу витрат у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту та своїх витрат. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 09.09.2008 року по справі за № 21-500во08.

Проте в даному випадку, висновки про непідтвердженність реальності здійснення операцій зроблені на підставі податкової інформації щодо контрагентів ПП «Фірма Грат».

Вищий адміністративний суд України в інформаційному листі № 1112/11/13-10 від 20 липня 2010 року «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби» зазначив, що для встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість встановленню та перевірці, зокрема підлягають фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-то: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.

При цьому, в листі «Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України» № 742/11/13-11 від 02.06.2011 р. Вищий адміністративний суд України зазначив, що відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Відповідачем в акті перевірки не наведено факти, які б безспірно підтверджували недобросовісність саме ПП «Фірма Грат», як платника податків та/або свідчили про його обізнаність щодо протиправного характеру діяльності свого контрагента (контрагента контрагента).

При цьому, слід зазначити, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Така правова позиція висловлена Вищим адміністративним судом України у постанові від 10.09.2014 року по справі № 2а-13207/12/2670.

Також, слід зазначити, що обставини, встановлені в актах перевірок та звірок контрагентів TOB «Веста», не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

Такої ж думки дотримується і Вищий адміністративний суд України в своїй ухвалі від 17.02.2015 року (К/800/55977/14).

При цьому суд зазначає, що при вирішення податкових спорів, суд виходить із презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Подання платником податку до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Слід зазначити, що недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, водночас такі докази податковим органом в акті перевірки не наведено та реальність виконання господарських операцій не спростовано, як і не зазначено жодних належних доказів на підтвердження того, що визначені умовами договорів не виконано.

Чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. TOB «Веста» не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань, адже, поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме: платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського Суду з прав людини.

Окрім того, слід відзначити, що відсутність у контрагента трудових ресурсів та виробничих потужностей для самостійного виконання договірних зобов'язань, не свідчить про неможливість виконати відповідні роботи, послуги чи поставку та не є підставою для виключення з податкового обліку, саме з цих мотивів, витрат на оплату цих товарів (робіт, послуг), у тому числі й по ПДВ. Адже судовий контроль не призначений перевіряти економічну доцільність рішень, що приймаються суб'єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю та широкою дискрецією (зокрема, при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов'язань тощо).

Податковий орган в акті перевірки не ставив під сумнів достовірність даних, вказаних в первинних документах, а також не зазначав про їх невідповідність вимогам чинного податкового законодавства. В обґрунтування висновків в акті перевірки податковим органом не наведено обставин, які б вказували на безтоварність операцій.

Крім цього, слід зазначити, що обставини, встановлені в актах перевірок та звірок контрагентів платника податків, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

Податковим органом не надано доказів, які б свідчили про узгодженість дій ПП «Фірма Грат» з контрагентами з метою незаконного отримання податкової вигоди або його обізнаності з такими діями контрагентів.

Отже, з огляду на зазначені обставини, а також приймаючи до уваги індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, правильним є його висновок, що у разі порушення контрагентами платника податків чинного законодавства, відповідальність та негативні наслідки настають саме щодо цих осіб, у зв'язку з чим право платника податків, тобто позивача, на кредит та витрати не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Відповідно до п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з абз.1 п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, згідно вимог Податкового кодексу України платник податків не має права включати до складу податкового кредиту суми податку не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно до ч. 2 ст. З Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 року № 996-ХІУна даних бухгалтерської звітності базуються фінансова, податкова та інші види звітності.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) врегульовано Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (далі - Положення).

Відповідно до п. п. 2.1., 2.2 п. 2 Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Таким чином, обов'язковою умовою для визнання та врахування витрат при обчисленні об'єкта оподаткування є здійснення цих витрат в межах провадження господарської діяльності та підтвердження цих витрат відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Судом встановлено, що позивач сформував податковий кредит з урахуванням положень ст.198 Податкового кодексу України, який містить заборону включення до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджених зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними.

Оскільки ПП «Фірма Грат» надано всі первинні документи, що стосуються господарських операцій за участі контрагентів, які фактично підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення платником податків законної мети їх здійснення - придбання на підставі цивільно-правових угод товарів/робіт/послуг для здійснення господарської статутної діяльності, направленої на отримання прибутку та реальне використання товарів/робіт/послуг в господарській діяльності, суд приходить до висновку, що ПП «Фірма Грат» правомірно сформовано податковий кредит на підставі розрахунків, проведених за наслідками господарських операцій з вищезазначеними контрагентами.

Крім того, у постановах від 09.09.2008р. у справі №21-500во08, від 01.06.2010р. у справі №21-573во10 та від 31.01.2011р. у справі №21-47а10, Верховний Суд України дійшов висновку, що якщо і контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне" відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Вказані обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту. Таку ж думку висловив і Вищий адміністративний суд України в своїй ухвалі від 02.09.2010р. по справі №07/5012а (та ін.), та, в свою чергу, зазначив, що право платника податку на додану вартість на податковий кредит не ставиться в залежність від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання.

До того ж, зазначена позиція узгоджується і з практикою Європейського Суду з прав людини.

Так, у справі «БУЛВЕС АД проти Болгарії» (заява №3991/03), Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.09р. в пункті 71 зазначив, що платник податку не повинен нести відповідальності за наслідки невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також пеню. На думку суду, такі вимоги стали б надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Суд наголошує, що ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області на підставі лише отриманої від інших ДПІ інформації фактично визнало правочини між ПП «Фірма Грат» та ТОВ «Левиском», ТОВ «Південьгрупп», ТОВ «Адіс-строй», ТОВ «Авесбуд», ТОВ «Інста-торг», ТОВ «Даммара», ТОВ «Авва Україна», ТОВ «Легітайм-Грін», ТОВ «Ост Плюс», ТОВ «НВО Стройбетон», ТОВ «Укрхліббуд 1», ТОВ «Ейстар», ПП «Омега Мітал» такими, що укладені без мети реального настання правових наслідків, жодним чином не обґрунтувавши якою нормою чинного законодавства України вона керувалась при цьому.

Відсутність такого обґрунтування, є порушенням наказу Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року № 727, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 р. за № 1300/27745, «Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами», відповідно до якого у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення.

Відповідно до ст. 234 Цивільного кодексу України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. У частині 2 статті 234 ЦК України прямо вказано, що фіктивний правочин визнається недійсним саме судом.

У Листі Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 16.09.2011 р. № 7319, вказано, що особливу увагу слід звернути на припис акта цивільного законодавства України, викладений в частині 1 статті 204 Цивільного кодексу України, згідно з яким правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності). Головною підставою вважати правочин нікчемним являється його недійсність, встановлена законом, а не актами податкової перевірки.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України нікчемний правочин є недійсним через його невідповідність вимогам законодавства, тобто в законі, а не у акті перевірки податкової інспекції, визначаються підстави для визнання будь-якого правочину нікчемним. В іншому випадку правочин недійсним повинен визнаватися у судовому порядку.

Статтею 228 Цивільного Кодексу передбачено умови нікчемності правочину. Зокрема, цією статтею встановлено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Судом встановлено, що усі укладені договори між ПП «Фірма Грат» та ТОВ «Левиском», ТОВ «Південьгрупп», ТОВ «Адіс-строй», ТОВ «Авесбуд», ТОВ «Інста-торг», ТОВ «Даммара», ТОВ «Авва Україна», ТОВ «Легітайм-Грін», ТОВ «Ост Плюс», ТОВ «НВО Стройбетон», ТОВ «Укрхліббуд 1», ТОВ «Ейстар», ПП «Омега Мітал» у повній мірі відповідають вимогам ст. 203 Цивільного кодексу України, ст. 180 Господарського кодексу України щодо його змісту, жодне положення договору не суперечить інтересам держави та суспільства, не порушує будь-чиїх прав.

Вищевикладені обставини підтверджують той факт, що ПП «Фірма Грат» не було допущено порушення вимог п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України під час формування податкового кредиту за рахунок господарських відносин з ТОВ «Левиском», ТОВ «Південьгрупп», ТОВ «Адіс-строй», ТОВ «Авесбуд», ТОВ «Інста-торг», ТОВ «Даммара», ТОВ «Авва Україна», ТОВ «Легітайм-Грін», ТОВ «Ост Плюс», ТОВ «НВО Стройбетон», ТОВ «Укрхліббуд 1», ТОВ «Ейстар», ПП «Омега Мітал».

Таким чином, доводи контролюючого органу щодо фіктивності підприємницької діяльності, безтоварності господарських операцій, направленості ПП «Фірма Грат» на ухилення від сплати податків, а у зв'язку з цим і фіктивності угод, укладених між останнім та ТОВ «Левиском», ТОВ «Південьгрупп», ТОВ «Адіс-строй», ТОВ «Авесбуд», ТОВ «Інста-торг», ТОВ «Даммара», ТОВ «Авва Україна», ТОВ «Легітайм-Грін», ТОВ «Ост Плюс», ТОВ «НВО Стройбетон», ТОВ «Укрхліббуд 1», ТОВ «Ейстар», ПП «Омега Мітал» не приймаються судом як не підтверджені належними та допустимими доказами, і повністю спростовуються матеріалами справи.

Оцінка поданих особами, які беруть участь в адміністративній справі та самостійно зібраних судом в порядку ст.11 КАС України доказів в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, здійснюється судом за правилами ч.2 ст.71 КАС України в порядку, що встановлений ст.86 цього кодексу.

З аналізу ст.2 КАС України випливає, що рішення державного органу, органу місцевого самоврядування та їх посадових осіб повинні бути прийняті в межах компетенції відповідного органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності всіх перед законом; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансі між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; не порушувати інтересів держави, прав та інтересів фізичних та юридичних осіб.

Таким чином, на підставі ст.10 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.11 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, з'ясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку про необґрунтованість податкового повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № від 08.11.2016 року, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити за правилами ст.94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов приватного підприємства «Фірма Грат» до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 08.11.2016 року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № від 08.11.2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області () на користь приватного підприємства «Фірма Грат» () суму сплаченого судового збору в розмірі 12 117 (дванадцять тисяч сто сімнадцять) грн. 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Якщо апеляційну скаргу не буде подано в строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Вступна та резолютивна частина постанови складена у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 19 вересня 2017 року.

Постанова у повному обсязі виготовлена 25 вересня 2017 року.

Суддя С.О. Cтефанов