Справа № 800/375/17
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2017-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

12 вересня 2017 року м. Київ справа № 800/375/17

Суддя Вищого адміністративного суду України Загородній А.Ф., перевіривши на предмет відповідності вимогам чинного законодавства

адміністративний позов ОСОБА_1

до Вищої ради правосуддя

та Державної казначейської служби України

про визнання бездіяльності протиправною, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Вищого адміністративного суду України, як суду першої інстанції, з адміністративним позовом до Вищої ради правосуддя та Державної казначейської служби України, у якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Вищої ради юстиції (Вищої ради правосуддя) щодо несвоєчасного, більше одного року і чотирьох місяців розгляду заяви позивача від 14 лютого 2014 року про звільнення у відставку з посади судді Апеляційного суду Харківської області і внесення відповідного подання до Верховної Ради України;

- стягнути з Вищої ради правосуддя на відшкодування майнової шкоди 214 368 грн.

Також, в позовній заяві ОСОБА_1 заявила клопотання про поновлення пропущеного строкузвернення до суду з адміністративним позом.

Вивчивши зміст позовних вимог та клопотання, суддя приходить до висновку про відмову позивачу в задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду та залишення позовної заяви без розгляду, з урахуванням наступного.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини третьої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

В силу положень статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що постановою Верховної Ради України від 16 липня 2015 року №636-VІІІ ОСОБА_1 була звільнена у відставку, а наказом голови Апеляційного суду Харківської області від 05 серпня 2015 року №04-03/74-ос у відповідності до пункту 9 частини п'ятої статті 126 Конституції України, статті 38 Кодексу законів про працю України була відрахована зі штату Апеляційного суду Харківської області у зв'язку з поданням заяви про відставку та наданням відставки на підставі зазначеної вище постанови.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, 26 жовтня 2016 року їй стало відомо про порушення права на отримання вихідної допомоги при звільненні.

Проте з матеріалів вбачається, що у квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Апеляційного суду Харківської області, треті особи: Державна судова адміністрація України, Державна казначейська служба України, в якому просила визнати неправомірною відмову у розрахунку та виплаті їй вихідної допомоги при виході у відставку та зобов'язати нарахувати та виплатити таку допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою штатною посадою.

Однак до суду із даним позовом позивач звернулася лише 06 вересня 2017 року, тобто з пропуском передбаченого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України строку звернення до суду.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач зазначає, що пропустила строк звернення до суду з поважних причин, оскільки за станом здоров'я потребує медичного нагляду, знаходилася на лікарняному у березні 2017 року та постійно перебуває під медичним наглядом. На підтвердження зазначених обставин позивачем надано консультативний висновок спеціаліста Державної установи «Інститут проблем ендокринної патології ім.В.Я.Данилевського» від 24 вересня 2015 року, протокол лікувально-діагностичного центру «Лорітом» від 27 квітня 2017 року та висновок лікарсько-консультативної комісії Комунального закладу охорони здоров'я «Харківська міська клінічна лікарня №18» від 07 квітня 2017 року №2057. Зазначені висновки лікарів не свідчать про те, що позивач потребує медичного нагляду, а лише підтверджують стан здоров'я позивача.

Крім того, з огляду на приписи Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 027/о «Виписка із медичної карти амбулаторного(стаціонарного) хворого», затвердженої наказом МОЗ України 14.02.2012 року № 110, та Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ України № 455 від 13.11.2001 року, Форма N 027/о заповнюється лікарями закладів охорони здоров'я, які надають амбулаторно-поліклінічну допомогу, при направленні хворого на консультацію в інші заклади охорони здоров'я, на стаціонарне лікування та лікарями стаціонарів при виписці або у випадку смерті хворого. Тоді як, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п. 1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6.

Отже, видача в якості документа, який засвідчує тимчасову непрацездатність особи, консультативного висновку, чинним законодавством не передбачена.

Також, в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, позивачем було зазначено, що стан здоров'я чоловіка потребує постійного її догляду. На підтвердження було надано виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного хворого) № 5186 від 21 червня 2013 року, № 1816 від 10 березня 2015 року, №131 від 18 січня 2017 року та виписку з історії хвороби лікувально-діагностичного центру «Лорітом» №187 на ім'я ОСОБА_2. Проте надані докази не свідчать, що ОСОБА_2 являється чоловіком позивача.

Вивчивши викладені обставини та враховуючи те, що із позовної заяви та доданих до неї матеріалів не вбачається обґрунтованих підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою та залишити без розгляду позовну заяву на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 99-103, 165, 1711 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя та Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили у порядку передбаченому частиною 7 статті 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.Ф. Загородній