Справа № 815/3324/17
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2017-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м. Одеса Справа № 815/3324/17 Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іванова Е.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщені суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень», за участі третьої особи на без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 (далі - позивачі) звернулись до суду з позовом до Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» в якому просять скасувати рішення державного реєстратора Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:32675906 від 01.12.2016 року 17:51:18, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0667, площею 0,0547 га, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Котовка, вулиця Миру, земельна ділянка 53.

Свої позовні вимоги позивачі мотивують тим, що позивачі є власниками земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0667, площею 0,0547 га, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Котовка, вулиця Миру, земельна ділянка 53. Право власності набуте на підставі рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 30 вересня 2014 року у справі № 496/2989/14-ц (вступило в законну силу 10.10.2014р.). Право власності в рівних частках по ? визнане за кожним з позивачів в порядку спадкування за законом за ОСОБА_4 на житловий будинок з надвірними спорудами та на земельну ділянку за вищезазначеною адресою. У листопаді 2016 року позивачі звернулися до державного реєстратора Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_3 з заявою про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ними у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 30 листопада 2016 року державним реєстратором Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_3 було прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 32675906 від 01.12.2016 17:51:18. За ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано право приватної спільної часткової власності на земельну ділянку, розмір частки ? в кожного. Під час прийняття оскаржуваного рішення державним реєстратором ОСОБА_3 були порушені норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 р. № 1952-ІУ та вимоги Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553), що на теперішній час унеможливило для позивачів реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та, відповідно порушує їх право на належне підтвердження в державних інформаційних системах їх права власності.

Представник позивачів в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про день, час та місце проведення судового засідання, проте надав до клопотання в якому просив справу слухати в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про день, час та місце проведення судового засідання, заперечень на позов не надав.

Третя особа в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про день, час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що позивачі, є власниками земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0667, площею 0,0547 га, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Котовка, вулиця Миру, земельна ділянка 53.

Право власності визнане рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 30 вересня 2014 року у справі № 496/2989/14-ц (набрало чиності 10.10.2014р.) (а.с.16).

Вказаним рішеням суду визнане право власності за кожним з позивачів в порядку спадкування за законом за ОСОБА_4 на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами та на ? частину земельної ділянки за вищезазначеною адресою.

Судом встановлено, що в листопаді 2016 року позивачі звернулися до державного реєстратора Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних Досліджень» ОСОБА_3 з заявою про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ними у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

30 листопада 2016 року державним реєстратором Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_3 було прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 32675906 від 01.12.2016 17:51:18. За ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано право приватної спільної часткової власності на земельну ділянку розташованою за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Котовка, вулиця Миру, земельна ділянка 53, кадастровий номер :03:001:0667, розмір частки ? в кожного (а.с. 10).

Державний реєстратор при вчиненні реєстраційних дій керується ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (чинним на час виникнення правовідносин), «Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868 (далі Порядок №1127) (винним на час виникнення правовідносин), «Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України.

Так судом встановлено, що за дорученням позивачів ОСОБА_5 30.01.2017 року та 20.02.2017 року звернулася з заявами до державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру в Одеській області через Центр надання адміністративних послуг Біляївської районної адміністрації з заявою про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0667, площею 0,0547 га, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Котовка, вулиця Миру, земельна ділянка 53.

Листом від 05.05.2017 № КО7287/70-3789/6-17 Головне управління Держгеокадастру в Одеській області (а.с. 14) повідомило позивачів, що державним кадастровим реєстратором розглянуто заяви та прийнято рішення від 10.02.2017 № РВ-017 та від 06.03.2017 № РВ-017 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у зв'язку з виникненням критичної помилки, а саме - наявні записи про виникнення права власності на вказану земельну ділянку, що надійшли в порядку інформаційного обміну від органів державної реєстрації прав, а також невірно сформованим обмінним файлом (вкладка суміжні землекористувачі).

Також у вказаному листі зазначено, що відповідно до п. 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

29 березня 2017 року за дорученням позивачів ОСОБА_5 отримала інформацію з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0667 (а.с. 15).

За даними Державного земельного кадастру зазначена земельна ділянка належить на праві власності ОСОБА_4, померлому 11 вересня 2013 року, спадкодавцю позивачів. Наявність таких відомостей про земельну ділянку унеможливлювала реєстрацію за позивачами права власності на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яка була здійснена відповідачем всупереч норм законодавства.

Так, спеціальним законом, який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 р. № 1952-IV (надалі за текстом - «Закон № 1952-ІУ»).

У статті 1 цього Закону надано визначення термінів, що вживаються у ньому. Розкрито і зміст терміну «державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом частини 1 статті 4 названого закону державній реєстрації прав підлягає, зокрема, право власності.

Частиною 1 статті 5 Закону № 1952-ІУ установлено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх

знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Статтею 6 Закону № 1952-ІУ державних реєстраторів прав на нерухоме майно віднесено до організаційної системи державної реєстрації прав.

Відповідно до частини 3 статті 10 Закону № 1952-ІУ державний реєстратор, зокрема:

2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

4) під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

Частиною 2 статті 18 Закону № 1952-ІУ визначено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553) (надалі за текстом - «Порядок»).

Відповідно до пункту 12 Порядку розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, а також відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями.

Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов'язково використовує відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено відповідно до законодавства, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

Судом встановлено, що колишній власник жилого будинку по вул. Леніна, 53, с. Котовка Біляївського району ОСОБА_4 (спадкодавець позивачів) в 2008 році звернувся з заявою до Августівської сільської ради про безоплатну передачу у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням № 394 від 21 квітня 2008 року Августівська сільська рада вирішила передати зазначену земельну ділянку у власність гр. ОСОБА_4 та видати йому державний акт на право власності на землю.

Державний акт на право власності на землю був виписаний Августівською сільською радою та підписаний головою сільської ради 05 листопада 2010 року.

Судом встановлено, що вказаний державний акт не містить інших необхідних підписів - начальника відділу Держкомзему у Біляївському районі та начальника Біляївського районного відділу ОРФ ДП «ЦДЗК». Крім того, отриманий ОСОБА_4 Державний акт на право власності на землю не був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України (у редакції Закону України від 05.03.2009 р. N 1066-УІ) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникали з моменту державної реєстрації цих прав.

Стаття 202 Земельного кодексу України «Державна реєстрація земельних ділянок» (в редакції, що діяла на той час) передбачала таке:

1. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного

реєстру земель.

2. Державний реєстр земель складається з двох частин:

а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на

право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням

кадастрових номерів земельних ділянок;

б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.

Судом встановлено, що державна реєстрація земельної ділянки ОСОБА_4 не відбулася, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку не був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів, та Поземельна книга на нього не була відкрита.

З моменту прийняття 07.07.2011 року Закону України «Про Державний Земельний кадастр» в пункті 2 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» цього закону передбачено:

У разі якщо кадастрові номери земельних ділянок були визначені (в тому числі на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку), але не присвоєні до 1 січня 2013 року, такі кадастрові номери вважаються присвоєними, а земельні ділянки - зареєстрованими у Державному земельному кадастрі з моменту письмового звернення замовника документації із землеустрою, на підставі якої було визначено кадастровий номер земельної ділянки, без подання електронного документа та стягнення плати за державну реєстрацію земельної ділянки, у разі якщо така документація із землеустрою була затверджена до 1 січня 2013 року в порядку, встановленому законом.

ОСОБА_4 помер 11 вересня 2013 року, до органу державного земельного кадастру з заявою про реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі не звертався.

Усе викладене підтверджує, що у Державному земельному кадастрі немає відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0667, за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Котовка, вулиця Миру, земельна ділянка 53.

Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553) (надалі за текстом - «Порядок»).

Згідно пункту 59 Порядку для державної реєстрації права власності на земельну ділянку в разі, коли в документах, що подаються для такої реєстрації, відсутні відомості про її кадастровий номер, а також у разі, коли в результаті доступу до Державного земельного кадастру державним реєстратором встановлено відсутність відомостей про відповідну земельну ділянку, також подається витяг з Державного земельного кадастру про таку земельну ділянку.

Державним реєстратором Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_3 не могли бути використані відомості з Державного земельного кадастру, оскільки вони відсутні.

Державний реєстратор ОСОБА_3 не вимагав від позивачів надання витягу з Державного земельного кадастру, та, відповідно, прийняв незаконне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0667, площею 0,0547 га, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Котовка, вулиця Миру, земельна ділянка 53.

Викладене підтверджується листом Відділу у Біляївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 24.07.2017 р.

За приписами пункту 18 Порядку за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Відповідно до пункту 4 Порядку надання органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, органу державної реєстрації прав доступу до перегляду кадастрових карт (планів), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 118 від 22 лютого 2012 р., доступ до перегляду кадастрових карт (планів) надається державним реєстраторам прав на нерухоме майно виключно для цілей ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно пункту 6 цього Порядку доступ до перегляду кадастрових карт (планів) надається стосовно земельної ділянки, щодо якої здійснюється розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та земельної ділянки, на якій розташовано об'єкт нерухомого майна, об'єкт незавершеного будівництва, щодо якого здійснюється розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Таким чином судом встановлено, що державний реєстратор ОСОБА_3 на порушення зазначених норм Закону № 1952-IV та постанов Кабінету Міністрів України не використав відомості з Державного земельного кадастру, не вимагав від позивачів надання витягу з Державного земельного кадастру, та, відповідно, прийняв незаконне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0667, площею 0,0547 га, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Котовка, вулиця Миру, земельна ділянка 53.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій та бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Також відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють зокрема чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані, рішення державного реєстратора підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 71, 86, 94, 158 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» задовольнити.

Скасувати рішення державного реєстратора Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:32675906 від 01.12.2016 року 17:51:18, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0667, площею 0,0547 га, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Котовка, вулиця Миру, земельна ділянка 53.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів після отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Іванов Е.А.