Справа № 820/2400/17
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2017-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"21" вересня 2017 р. № 820/2400/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Попова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНСНАБ-АГРОТЕХНІКА"
до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області
про скасування податкового повідомлення-рішення ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОНСНАБ-АГРОТЕХНІКА», звернулось до суду з позовом до Головного Управління ДФС у Харківській області, в якому просило суд: скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області № від 23.05.2017 року щодо донарахування позивачу податку на додану вартість в сумі 520756,25 грн. (416605,00 грн. - основний платіж, 104151,25 грн. - штрафні санкції).

Позивач вважає, що зазначене податкове повідомлення-рішення є неправомірним, необґрунтованим, безпідставним через відсутність доказів порушення підприємством податкового законодавства, а тому просить скасувати його в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, вказав, що винесене податкове повідомлення-рішення повністю відповідає вимогам діючого законодавства, а тому є законним та обґрунтованим, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДОНСНАБ-АГРОТЕХНІКА» 05.10.2007 року р. взято на податковий облік за №5902 та перебуває на обліку у Слобожанській об»єднаній державні податковій інспекції ГУ ДФС у Харківській області.

Судом встановлено, що на підставі направлень від 30.03.2017 № 1828. № 1829. № 1830. від 31.03.2017 1892, №1893, виданих ГУ ДФС у Харківській області, Концаренко Євгенією Миколаївною головним державним ревізором-інспєктором відділу перевірок у сфері матеріального виробництва правління аудиту ГУ ДФС у Харківській області, Маначинською Світланою Володимирівною - головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок у сфері матеріального виробництва правління аудиту ГУ ДФС у Харківській області, Копіиль Віктором Миколайовичем, головним державним ревізор-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб Харківської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 головним державним ревізором- нспектором відділу перевірок у сфері послуг управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області па підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, ст. 75, ст.77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України, відповідно плану - графіка проведення планових виїзних документальних перевірок суб'єктів зсподарювання, наказу ГУ ДФС у Харківській області від 17.03.2017 року № 1093. проведена ланова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Донснаб- Агротехніка» (податковий помер 35434748). (скорочене найменування суб'єкта господарювання відповідно до установчих документів ТОВ «Донспаб-Агротехніка») з питань дотримання вимої податкового законодавства за період з 01.01.2016р. по 31.12.2016 р.. валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016р. по 31.12.2016 р.

За результатами перевірки складено акт № 3402/20-40-14-02-08/335434748 від 11.05.2017 року, яким, зокрема, встановлено порушення: п.п. 14.1.36 п.14.1 ст.14, п. 198.1., п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України .

На підставі вказаного акту перевірки ДПІ були винесено податкове повідомлення - рішення № від 23.05.2017 року щодо донарахування позивачу податку на додану вартість в сумі 520756,25 грн. (416605,00 грн. - основний платіж, 104151,25 грн. - штрафні санкції).

Підставою для винесення вказаного податкового повідомлення - рішення послугував висновок ДПІ про нереальність угод, укладених ТОВ «ДОНСНАБ-АГРОТЕХНІКА» з контрагентами: ТОВ «ТД «ДОНСНАБ» та ТОВ «КЕНМОР».

Судом встановлено, що дійсно, 0.01.2014 р. між ТОВ «ДОНСНАБ-АГРОТЕХНІКА» (Покупець) та ТОВ «ТД «ДОНСНАБ» Продавець) укладено Договір купівлі-продажу № 10/01-14 (надалі - Договір), згідно з умовами якого Продавець зобов'язувався продати, а Покупець оплатити й прийняти протягом строку дії цього г з говору, сільськогосподарську техніку, запасні частини, комплектуючі до неї (надалі - Товар) на умовах, обумовлених цим договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору найменування Товару, його асортимент, вартість і кількість Сторони узгоджують у видаткових накладних, які являються невід'ємною частиною цього Договору.

Матеріалами справи підтверджено, що весь Товар, замовлений Продавцем згідно до Договору купівлі-продажу № 10/01-14 від .01.2014 р. Продавець поставив, про свідчать: видаткова накладна № 9 від 29.01.2016 р., підписана на товар «сівалка зернова LANDOLL 5531-40x7,5, 2013 р.в., зав. № 55м1300689» на суму 1 552 491,00 грн., в т.ч. ПДВ 258 748,50 грн., податкова накладна № , зареєстрована в ЄРПН 03.02.2016, а також видаткова накладна № 28 від 31.05.2016 р., підписана на товар «навісне обладнання до комбайну та запасні частини, а саме: платформа «Асrоs» 7 шт., подрібнювач-розкидач-3 шт., вал торсіону-50 шт., л: молачуючий пристрій-30 шт. на суму 453 808,55 грн., в т.ч. ПДВ 75634,76 грн., податкова накладна № , зареєстрована в ЄРПН 08.06.2016 р.

Таким чином, весь Товар Продавцем передано Покупцю, як то передбачено Договором.

Судом встановлено, що також факт реального здійснення господарських операцій з ТОВ «Торгівельний дім ДОНСНАБ» по договору купівлі-продажу № 10/01-14 від 10.01.2014 підтверджується:подальшою реалізацією сівалки зернової LANDOLL 5531-40x7,5, 2013 р.в., зав. № 55м1300689 ФГ «Труд 2012» згідно договору купівлі-продажу № 2907/15 ХИмпСхт від 29.07.2015, видаткової накладної № 30 від 29.01.2016, акту прийому-передачі №30 від 29.01.2016 за ціною, вищок!) за ціну придбання у ТОВ «ТД «Донснаб», тобто з метою отримання прибутку;подальшою реалізацією 36 шт. валів торсіону, 18 шт. домолачуючих пристроїв, платформи «Асrоs» ТОВ «Будівельник» згідно договору №31/01-К від 31.01.2017, видаткової накладної №90 від 31.01.2017 за ціною, вищою за ціну придбання у ТОВ «ТД «Донснаб», тобто з метою отримання прибутку;подальшою реалізацією платформи «Асrоs» СВК «Росія» згідно договору №02/02-2017-Х- БУ від 02.02.2017, видаткової накладної №77 від 03.02.2017 за ціною, вищою за ціну придбання у ТОВ «ТД «Донснаб», тобто з метою отримання прибутку;Використанням запасних частин при здійсненні ремонту, доукомплектування сільськогосподарської техніки згідно з одним із основних видів діяльності ТОВ «ДОНСНАБ-АГРОТЕХНІКА» 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення.

Суд зазначає, що заборгованість ІОВ «ДОНСНАБ-АГРОТЕХШКА» перед ТОВ «ТД «ДОНСНАБ» за поставлений Товар згідно договору купівлі-продажу № 10/01-14 від 10.01.2014 відсутня.

Згідно з п. 2.2. Договору Покупець проводить оплату за Товар шляхом перерахунку платіжними дорученнями грошових коштів, в розмірі, вказаному у видаткових накладних, на поточний рахунок Продавця.

Зобов'язання Покупця з оплати товару згідно видаткової накладної №9 у розмірі 1 552 491,00 грн. виконано у відповідності до платіжних доручень: №12 від 13.01.2016 на суму 5000,00 грн., №42 від 9.01.2016 на суму 6000,00 грн., №94 від 27.01.2016 на суму 40000,00 грн., №127 від 28.01.2016 на .уму 110000,00 грн., №255 від 11.02.2016 на суму 90000,00 грн., №282 від 15.02.2016 на суму 95000,00 грн., №359 від 19.02.2016 на суму 15000,00 грн., №422 від 25.02.2016 на суму 140000,00 грн., №446 від 26.02.2016 на суму 90000,00 грн., №481 від 01.03.2016 на суму 940000,00 грн., №674 від 18.03.2016 на суму 25000,00 грн.

Судом також встановлено,що 30.04.2015 р. між ТОВ «ДОНСНАБ-АГРОТЕХНІКА» (Покупець) та ТОВ «ТД ДОНСНАБ» (Продавець) укладено Договір купівлі-продажу № 30/04-15-сг (надалі - Договір), згідно з умовами якого Продавець зобов'язувався продати, а Покупець оплатити й прийняти протягом строку дії цього договору, сільськогосподарську, транспортну техніку, запасні частини, комплектуючі до них надалі - Товар) на умовах, обумовлених цим договором.

Відповідно до п. (1.2. Договору найменування Товару, його асортимент, вартість і кількість Сторони узгоджують у видаткових накладних, які являються невід'ємною частиною цього Договору.

Матеріалами справи підтверджено, що весь Товар, замовлений Продавцем згідно до Договору купівлі-продажу № 30/04-15-сг від З0.04.2015 р. Продавець поставив, про свідчить Видаткова накладна № 24 від 04.05.2016 р. підписана на товар «кільце ущільнювальне (алюм)» на суму 27,60 грн., в т.ч. ПДВ 4,60 грн., податкова накладна № 907815454, зареєстрована в ЄРПН 16.05.2016р.

Таким чином, весь Товар Продавцем передано Покупцю, як то передбачено Договором.

Суд зазначає, що заборгованість ТОВ «ДОНСНАБ-АГРОТЕХНПСА» перед ТОВ «ТД «ДОНСНАБ» за поставлений Товар згідно договору купівлі-продажу № 30/04-15-сг від 30.04.2015 р. відсутня.

Згідно з п. 2.2. Договору Покупець проводить оплату за Товар шляхом перерахунку платіжними дорученнями грошових коштів, в розмірі, вказаному у видаткових накладних, на поточний рахунок Продавця.

Зобов'язання Покупця з оплати товару згідно видаткової накладної №24 у розмірі 27,60 грн. виконано у відповідності до платіжного доручення №1706 від 13.06.2016 на суму 679,20 грн.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що 15.05.2015 р. між ТОВ «ДОНСНАБ-АГРОТЕХНІКА» (Орендар) та ТОВ «ТД «ДОНСНАБ» (Орендодавець) укладено Договір оренди (надалі - Договір), згідно з умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов'язується передати за плату Орендареві у строкове користування, а орендар зобов'язується прийняти у строкове користування автомобілі, що визначені в п.1.2. цього Договору (11 автомобілів), та зобов'язується сплачувати Орендодавцеві орендну плату.

Відповідно до п.5.1. Договору орендна плата встановлюється в розмірі 3900,00 грн. за кожен окремий автомобіль, за кожен місяць користування окремим автомобілем.

Вказані 11 автомобілів були передані Орендарю згідно актів прийому-передачі від 15.05.2015 та 17.06.2015 разом зі свідоцтвами про державну реєстрацію САТ209025, САТ136978, САТ136977, САТ136980, САТ136981, САТ136977, СА0792733, СА0793230, СА0792732, СА0876181, СА0853555, які підтверджували факт державної реєстрації цих транспортних засобів за ТОВ «ТД «Донснаб».

Вказане підтверджується актами здачі-прийнятгя робіт (надання послуг) №8 від 31.01.2016, №27 від 31.05.2016р.

Суд зазначає, що вищевказані документи оформлені відповідно до вимог чинного законодавства, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і є документами первинного обліку.

Заборгованість ТОВ «ДОНСНАБ-АГРОТЕХНІКА» перед ТОВ «ТД «ДОНСНАБ» за надані послуги відсутня.

При дослідженні наданих матеріалів судом встановлено, що 25.07.2016 року між ТОВ «ДОНСНАБ-АГРОТЕХНІКА» та ТОВ «КЕНМОР» укладено Договір №25/07/16-1 поставки сільськогосподарської техніки.

ТОВ ТОВ «ДОНСНАБ-АГРОТЕХНІКА» зі свого боку виконала належним чином умови даного Договору - сплативши на рахунок ТОВ «КЕНМОР» грошові кошти в загальному розмірі 417000,00грн., що підтверджується Платіжними дорученнями №2502 від 05.08.2016р. та №2748 від 23.08.2016р.).

Щодо посилання відповідача на той факт, що первинні документи, складені ТОВ «КЕНМОР», які фіксують факти здійснення господарських операцій з ТОВ «ДОНСНАБ-АГРОТЕХНІКА» не містять легітимний підпис осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, вказані документи мають дефектність походження.

Суд вказує, що що чинне законодавство не містить визначення поняття «дефектність походження» щодо первинних документів. Відповідно до чого - неможливо визначити виходячи з яких критеріїв Відповідач зробив такий висновок, який ліг в основу акту та оскаржуваного податкового повідомлення- рішення.

Щодо посилань Відповідача на матеріали кримінального провадження №0000009, відкритого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 212, ч. 2 ст. 205 КК України, суд зазначає, що результати оперативно-розшукових заходів в рамках кримінальної справи не є доказами, а лише відомостями про джерело фактів, які можуть стати доказами у податковому спорі після їх закріплення належним процесуальним шляхом. А відтак, отримана у ході досудового слідства по кримінальній справі інформація, на яку посилається Відповідач як на обгрунтування своїх доводів про недобросовісність учасників господарсько-правових правочинів, не може слугувати належним підтвердженням фактів, зафіксованих в акті перевірки.

Суд вказує, що у постанові Верховного Суду України від 17 листопада 2015 року N 21-277а15 міститься висновок, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, та виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Суд вважає за необхідним вказати, що на момент розгляду справи судом, Відповідач не надав суду вироку по кримінальній справі, який набрав законної сили і яким встановлено факт фіктивності господарської діяльності підприємств з якими ТОВ «ДОНСНАБ-АГРОТЕХНІКА» мало господарські відносини.

Таким чином, твердження Відповідача викладені в Акті перевірки щодо матеріалів кримінального провадження №0000009 не стосується обставин господарських операцій ТОВ «ДОНСНАБ-АГРОТЕХНІКА», а надані первинні документи в сукупності із іншими доказами є достатніми доказами реального виконання контрагентами господарських операцій.

Матеріалами справи підтверджено, що в подальшому, придбана в контрагента сільськогосподарська техніка: Агрегат дисковий модернізований АДМ 4x4 з котком і ЗІП, а також Жниварка кукурудзяна 8-ми рядна 8978В б/в 2014р.в. були використані в господарській діяльності Товариства.

Так , Агрегат дисковий модернізований АДМ 4x4 з котком і ЗІП в подальшому було продано ТОВ «Лиманське» (Договір купівлі-продажі №18/04/2016-Х-СХТ від 18.04.2016р., Видаткова накладна №1240 від 19.09.2016р., Довіреність від 16.09.2016р. на отримання матеріальних цінностей), а Жниварку кукурудзяну 8-ми рядну 8978В, б/в 2014р.в. - СФГ «Вікторія-К» (Договір купівлї-продажу №05/08/16 Л-Имп-БУ від 05.08.2016р., Видаткова накладна №1510 від 27.10.2016р., Довіреність від 26.10.2016р. №144/16 на отримання матеріальних цінностей).

Щодо використання придбаних запасних частин для ремонту комбайнів.

Судом встановлено, що одним з видів діяльності Товариства є торгівля сільськогосподарською технікою - як новою так і такою, що була у використанні.

Одним з продуктів Товариства є програма Тгаdе іn.

Зазначена програма забезпечує викуп Товариством в господарств старих комбайнів. Так, технічні фахівці ТОВ «АГРОТЕХНІКА» оцінюють стан машини і пропонують за неї ринкову ціну. Після проведення діагностики та узгодження ціни власник старої машини отримує нову техніку, не чекаючи, поки буде продана стара.

Кошти від продажу старого комбайна зараховуються господарству в рахунок оплати господарством нової сільськогосподарської техніки.

Нову техніку можна придбати навіть не маючи повної суми для оплати різниці між вартістю старої і нової техніки. Якщо грошей не вистачає, ТОВ «АГРОТЕХНІКА» надає можливість оформити кредит або лізинг терміном до 5 років. Таким чином, можна отримати нову техніку, не заплативши за неї ні копійки.

Стара техніка, викуплена у клієнтів за схемою Тгасіе іп, проходить передпродажну підготовку із заміною всіх дефектних вузлів і агрегатів, а потім виставляється на продаж.

Таким чином у Товариства постійно виникає потреба в закупівлі запасних частин для ремонту сільськогосподарської техніки.

Щодо інших комбайнів по яким здійснювались ремонтні роботи, а саме: два комбайни «ДОН-1 ЗОБ», (заводський номер-084677 - балансовою вартістю 455 365,42грн., та заводський номер 81885 - балансовою вартістю 236 592,43грн.).

Встановлено, що 01.07.2017року, наведені комбайни з метою отримання прибутку передані за Договором оренди транспортних засобів в оренду ТОВ «ДІВА-АГРОЛАН».

Відповідно до Договору оренди транспортних засобів, орендна плата за користування транспортними засобами визначається виходячи з наступних показників: збирання зерна пшениці - 900грн./га.; збирання зерна жита - 900грн./га.; збирання зерна сої - 850грн./га.; збирання зерна кукурудзи - 1345грн./га.

Загальний розмір орендної плати визначається в підсумковому Акті визначення площ зібраних сільськогосподарських культур та їх видів, виходячи з загальної площі зібраного зерна відповідної культури.

Суд вказує, що згідно частин 1, 5 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно ч. 1 ст. 19 Господарського кодекс України суб'єкти господарювання мають право без обмежень самостійно здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству.

Згідно п. 134.1.1 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно п. 198.3 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.6 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 3 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватися відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина друга статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Указане закріплено також у Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, згідно з пунктом 2.4 якого первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Всі вищевказані норми ТОВ «ДОНСНАБ-АГРОТЕХНІКА», на думку суду, дотримано.

При цьому, аналіз наведених норм дає суду підстави зробити висновок, що податкове законодавство містить єдину підставу для формування податкового кредиту, а саме наявність у платника ПДВ належним чином оформленої податкової накладної або митної декларації. Таким чином, віднесення обчислених підприємством сум ПДВ до складу податкового кредиту на підставі податкових накладних, зареєстрованих його контрагентами у Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до ст. 201 ПК України, є правомірним.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року Україна визнає джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обов'язковими для правозастосування органами правосуддя. Відповідно до ч.2 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України суд зобов'язаний застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Вищенаведений висновок ЄСПЛ повторно підтвердив у рішенні по справі «Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії». У пункті 23 даного рішення ЄСПЛ наголошує, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов'язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника це не мало б.

Суд вважає за необхідне вказати, що податковим органом не наведено жодних належних обґрунтувань, які б підтверджували неможливість здійснення ТОВ «РОДІЙ ФАРМ» з вищевказаними контрагентами господарських операцій, позиція податкового органу не підкріплена доказами та суперечить фактичним обставинам. В акті перевірки не міститься висновків стосовно невідповідності наданих для перевірки бухгалтерських документів вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Отже, винесення оспорюваного податкового повідомлення-рішення є безпідставним .

Таким чином, проаналізувавши наведені норми діючого законодавства, дослідивши надані до справи матеріали, суд приходить до висновку про неправомірне винесення вищевказаного податкового повідомлення - рішення.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

А згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНСНАБ-АГРОТЕХНІКА" до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 23.05.2017 року № .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова в повному обсязі виготовлена 25 вересня 2017 року.

Суддя Спірідонов М.О.