Справа № 161/12317/17
Суддя: Кирилюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2017-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/918/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2017 р. Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі: головуючого судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі Турук І.Р.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення від 24.07.2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого лейтенанта поліції Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення від 24.07.2017 року.

Свій позов обґрунтовує тим, що 24 липня 2017 року старшим лейтенантом поліції Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення БР №801116, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 255 грн., за те, що він 24.07.2017 року о 17.20 год. керуючи автомобілем по автодорозі М-9 Ковель-Луцьк порушив Правила дорожнього руху України, а саме п.п. 34 «1.1» - пересік суцільну лінію 1.1., чим скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Однак, вважає вказану постанову неправомірною, оскільки висновок про його вину у порушенні правил дорожнього руху не відповідає дійсності, так як він рухався по дорозі М-19 Ковель-Луцьк за перехрестям с. Рокині, де закінчилася суцільна лінія та розпочалася переривиста. Він здійснив обгін вантажного автомобіля, який рухався з невеликою швидкістю менше ніж 30 км/год., оскільки, за умов забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати дану лінію для обїзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний обїзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.. Тобто, його дії, в даному випадку, відповідають п.п. «в» п. 12.9 розділу 12 ПДР України. Крім того, позивач зазначив, що обгін був виконаний згідно розділу 14 ПДР України, а тому він не порушував жодного пункту ПДР України, Отже, при розгляді справи відповідачем порушено вимоги закону, а саме не було зясовано всіх обставин справи, не зібрано доказів, які б підтверджували наявність складу правопорушення в його діях та не зазначено мотивів відхилення висловлених ним при розгляді справи доводів.

Покликаючись на викладені обставини позивач просить суд скасувати постанову серії БР №801116 від 24.07.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується письмовою розпискою про вручення судової повістки.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до змісту постанови серії БР № 801116 від 24.07.2017 року, складеної старшим лейтенантом поліції Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2, 24.07.2017 року о 17 год. 20 хв. по автодорозі М-9 Ковель-Луцьк ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 та пересік суцільну лінію (1.1) чим порушив п.п. 34 (1.1) ПДР України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн. (а.с. 7).

Згідно п.п. 34 «1.1» Правил дорожнього руху горизонтальна розмітка має таке значення: 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

За порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України передбачена адміністративна відповідальність за ст.122. ч.1 КУпАП, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП України встановлено, що орган(посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Позивач факт вчинення ним адміністративного правопорушення заперечив.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, жодних доказів, які б спростовували позицію позивача та підтверджували, що останній допустив порушення п.п. 34 "1.1" Правил дорожнього руху, суду не надав.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки не доведено та не підтверджується належними доказами, вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ст.1 ст. 122 КУпАП, виключається підставність притягнення його до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 слід задовольнити.

На підставі ст.ст. 122, 258, 268, 276, 283, 287-289, 293 КУпАП, керуючись ст.ст.10, 11, 71, 158-163, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 801116 від 24.07.2017 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк